КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №373/1063/22
Провадження № 33/824/2857/2022                                                                                         Суддя І інстанції - Свояк Д.В.
                                                                                                                                          Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
19 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Павлова І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.08.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -  
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина   України, мешканця АДРЕСА_1 , 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.08.2022, ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Постановою суду встановлено, що 03.06.2022 року, о 23:30 на автошляху М-07 Київ-Ковель 53 км+700 м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ToyotaCamry», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №53 від 00:30 04.06.2022. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України та  вчинив  адміністративне  правопорушення,  передбачене  ч. 1  ст.  130  КУпАП. 
 
Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Павлов І.Г. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.08.2022 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
В першу чергу апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №076514 від 04.06.2022 року було складено у порушення п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» та Інструкції, затвердженої наказом МВС від 09.12.2020 року № 4248/5, а саме в зазначеному протоколі вказано, що у червні 2022 року, але не зрозуміло в який день о 23 год. 30 хв. було зупинено автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 . При цьому, відеозапис з нагрудної камери починається о 23 год. 20 хв., тобто за 10 хвилин до часу зупинки автомобіля, як зазначено в протоколі, що є порушенням Наказу МВС від 18.12.2018 року №1026,  а інша частина відеозапису починається о 00 год. 18 хв., що також є порушенням вищевказаного Наказу МВС. 
Також апелянт зазначає, що у порушення п. 11 Розділу ІІ Інструкції та п. 2.8 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15(зі змінами згідно з наказом Уповноваженого від 14.02.2018 №3/02-18), не було вручено другого примірника протоколу ОСОБА_1 та в матеріалах справи відсутні докази про його вручення.  
Крім того,  апелянт зазначає, що у даному випадку, не зрозуміло, коли у відповідності до Наказу №1452/735 та Інструкції по експлуатації алкотестера, проводилася остання калібровка газоаналізатора «DragerAlcotest 6820», яким було проведено огляд ОСОБА_1 від 04.06.2022 року у КНП Ірпінській міській лікарні Ірпінської міської ради Київської області на стан алкогольного сп`яніння, що є грубим порушенням, а результати видані таким пристроєм, не можуть бути визнані доказом перебуванням особи у стані алкогольного сп`яніння, а відповідно і не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного  правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Також апелянт вказує, що згідно пункту 4 розділу ІІ Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest6820» передбачено, що він укомплектовується мобільним принтером та його результати фіксуються роздруківкою з принтера, яка в матеріалах справи відсутня. 
Крім того, апелянт зазначає, що як вбачається з відеозапису, лікар, який проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , порушив Інструкцію по експутатації газоаналізатора «Drager Alcotest6820» та надав Драгер із старим мундштуком, що може свідчити, про те, що той мундштук вже могли попередньо використовувати і він міг показати невірні результати. А також наголошує, що лікарем було відмовлено ОСОБА_1 у відборі зразків біологічного середовища для виявлення стану алкогольного сп`яніння, хоча саме це було метою ОСОБА_1 для встановлення істини щодо стану алкогольного сп`яніння. 
Також апелянт вказує, що у порушення Інструкції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, а саме: додатку 4 - на висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2022 року - відсутня печатка медичного закладу. 
   
До апеляційного суду ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду не з`явився,  однак   його  захисник  - адвокат  Павлов  І.Г. не  заперечував   проти  проведення  апеляційного  розгляду  у  відсутність ОСОБА_1 , а тому враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП, вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка не з`явилась. 
      
Заслухавши  доповідь судді,  пояснення захисника  Павлова   І.Г.,   який  підтримав  апеляційну  скаргу  та  просив  її  задовольнити,  перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та  допитавши   під  час  апеляційного  розгляду  лікаря КНП "Ірпінська  центральна  міська  лікарня" ОСОБА_2 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Так, відповідно до п.п. 1, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість  реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
І як передбачає п. 7 розділу 2 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та  вищенаведених в даній постанові доказів вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.
Порушення ОСОБА_1  вимог п. 2.9. а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №076514 від 04.06.2022 , з якого вбачається, що 03.06.2022 року, о 23 год. 30 хв., на   а/д   М-07 Київ - Коваль 53  км +700 м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ToyotaCamry», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №53 від 04.06.2022. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який  в   графі "пояснення" зазначив,  що  "Згоден".
В  свою  чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються результатами проходження огляду ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння в   медичному  закладі, а саме  висновком щодо  результатів   медичного  огляду  виявлення  алкогольного,  наркотичного чи  іншого  сп`яніння  або перебування під  впливом лікарських  препаратів,  що  знижують  увагу   та  швидкість реакції. (а.с.3),  відповідно  до  якого  ОСОБА_1   перебуває  у  стані   алкогольного  сп`яніння.
Зазначений результат огляду зафіксовано й на  відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції,   з   якого  вбачається,  що  на  місці  зупинки  транспортного засобу   водій  ОСОБА_1 відмовився  проходити  огляд  на  стан  алкогольного  сп`яніння   та  погодився поїхати  до  медичного  закладу.  В  медичному  закладі  ОСОБА_1 ,  окрім  візуального огляду,  двічі  проходив   огляд  на  стан   алкогольного  сп`яніння  за  допомогою  приладу  " Драгер",  та  результати  таких  оглядів  склали   1, 74 проміле та   1,94 проміле,  відповідно.
 Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Враховуючи сукупність письмових доказів у справі  приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є  безальтернативною.
З приводу доводів апеляційної скарги захисника   Павлова   І.Г. про те, що протокол  про  адміністративне  правопорушення  складено  з  порушенням  вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395  та  вимог  ст.  256  КУпАП,  то ці  доводи  є  безпідставними, адже,  як   вбачається  зі змісту  протоколу  про  адміністративне  правопорушення,  в  ньому  зазначені:  дата  і  місце  його складання,  посада,  прізвище,  ім`я та  по батькові особи,   яка  склала  протокол; відомості  про  особу,  яка  притягається  до  адміністративної  відповідальності; місце,  час  вчинення  і  суть  адміністративного  правопорушення; нормативний  акт,  який  передбачає відповідальність  за  дане   правопорушення;  та пояснення  особи,  яка  притягається   до   адміністративної  відповідальності.
Помилкове  зазначення  однієї   цифри  в  даті   вчинення  адміністративного  правопорушення (переплутано  її  з   часом  вчинення адміністративного  правопорушення), та  подальше її підкоригування,   за   умови,  що  цю  дату  ніхто  з  учасників  не заперечував,  не  може  свідчити  про  невідповідність  протоколу  про  адміністративне правопорушення  вимогам  ст. 256  КУпАП,   та  не  може   бути  підставою  для  визнання  протоколу   про  адміністративне  правопорушення  недопустимим доказом.
Розбіжність в  10 хв. між  реальним  часом   та   часом,  запрограмованим  на  бодікамері  поліцейського,  за  допомогою якої  здійснювався  відеозапис   всіх  подій з  ОСОБА_1 (додаток до  протоколу)  ніяким  чином  не  може   впливати  на  допустимість іншого  доказу  у  справі -  відеозапису,  та  не  може  свідчити  про  порушення  працівниками  поліції   Наказу  МВС  від  18.12.2018 р. № 102,  як  на  те  посилався   захисник  в  апеляційній  скарзі.  Так, відеозапис складається  з  двох файлів,  які повністю відображаютьвсі події, що відбувались  з  ОСОБА_1 , зокрема,  спілкування  останнього  з працівниками  поліції  на  місці  зупинки  транспортного засобу,  та перебування  ОСОБА_1   у  медичному  закладі,  куди його було  доставлено  працівниками  поліції для  проходження  огляду  на  стан  алкогольного сп`яніння  саме  на  прохання   останнього, а також відображено  безпосередньо  сам процес  проведення  такого  огляду. 
Відтак,  дані  відеозапису   є  належним   та  допустимим  доказом  обставин,  що  підлягають доказуванню   у   справі  про  адміністративне  правопорушення за   ч. 1  ст. 130  КУпАП.
З приводу доводів апеляційної скарги захисника про те, що показники  газоаналізатора «Драгер»  6820 не можуть вважатись допустимим доказом, оскільки по  - перше, не  відомо   коли  проводилась   остання  калібровка газоаналізатора, а  по - друге,  відсутня    роздруківка  таких  результатів,  то  такі  доводи є також  необґрунтованими,   виходячи  з  того,  що з  відеозапису  подій вбачається, що  під  час   проходження  огляду  на  стан  сп`яніння,  ОСОБА_1 не  цікавився   датою  останньої  калібровки технічного  приладу "Драгер", а відповідно  до  наданих  на  запит  апеляційного  суду  з лікарні  документів щодо  спеціального   технічного   приладу газоаналізатора   Драгер   алкотестер  6820,  який  використовувався   для  вимірювання   концентрації вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 ,  датою проведення його останнього калібрування, є 22.05.2022, що повністю відповідає вимогам щодо калібрування вказаної вимірювальної техніки та свідчить про чинність  приладу "Драгер" на день проведення огляду  - 04.06.2022, а тому підстав ставити під сумнів показники  такого приладу  не має.
Що  стосується   фіксації  результатів   проведеного  огляду,  то   дійсно  в  матеріалах   справи   відсутні   роздруківки  приладу  Драгер,  разом  з  тим,  з   відеозапису   чітко  вбачається,  що  огляд  на  стан  сп`яніння  ОСОБА_1  за  допомогою  вказаного   приладу  проводився  лікарем  двічі,  і  відповідно,  результат   такого  огляду  склав 1, 74  проміле   та  1,94 проміле відповідно,  і  такі  результати  сфокусовано   відеокамерою.
Відсутність  печатки  на   копії  висновку щодо  результатів медичного  огляду,  виготовленому  на  бланку Ірпінської  центральної міської  лікарні не  свідчить  про  неправильність  чи незаконність  такого  висновку.
Не  знайшли  свого  підтвердження  і   доводи   захисника   про  використання   лікарем   під  час  проведення  огляду   вживаного  мундштука,    адже,  допитаний   під  час апеляційного  розгляду   лікар  КНП "Ірпінської  центральної міської  лікарні" ОСОБА_3 пояснив,  що  використання під  час  огляду  вживаного  мундштука   виключається,  адже, абсолютно  у  всіх  випадках  використовується   новий  мундштук,  який  призначений  для  одноразового  використання. Так  і  у  випадку  проходження  огляду  ОСОБА_1 ,  ним, безпосередньо  перед  проведенням  огляду   було  використано  новий   запакований  мундштук. 
Такі   пояснення   лікаря  повністю  узгоджуються  з відеозаписом   подій,   який  хоч  і  не  охоплює   процес  відкриття  лікарем  мундштука,  разом  з  тим, на  початку   відеозапису фіксує,  що  на   робочому столі  лікаря   лежить  упаковка  з - під  мундштука,  вставленого  до  приладу. Окрім  того,   відеозапис  засвідчує   той  факт,  що  ОСОБА_1    двічі  проходить  огляд  на  стан  сп`яніння  без  жодних  зауважень  чи  заперечень  з  приводу  використання  лікарем  не  нового  мундштука.
Також   є  безпідставними  доводи  апеляційної  скарги  захисника   про  те,  що  лікар   відмовив  ОСОБА_1   у  відборі зразків  біологічного  середовища для  виявлення  стану  алкогольного  сп`яніння,   адже, перш за  все, як   вбачається  з  відеозапису,  будь  - якої  незгоди  з   результатами проведеного  огляду  за  допомогою  приладу  "Драгер"  ОСОБА_1   не  висловлював,  а, окрім  того,  згідно  вимог п. 7,14 розділу 3  Інструкції про  порядок  виявлення   у  водіїв   транспортних  засобів ознак   алкогольного,  наркотичного чи  іншого  сп`яніння або  перебування   під  впливом  лікарських   препаратів,  що  знижують  увагу  та   швидкість реакції, проведення   лабораторних  досліджень є  обов`язковим  лише  на  визначення  наркотичного засобу  або  психотропної  речовини, та  у    випадку,  коли учасник дорожнього  руху внаслідок  ДТП перебуває   у  невідомому  стані або  з  тяжкими травмами,  чого  не  було  у  випадку   з  ОСОБА_1 .
Відсутність  в  матеріалах  справи  доказів  про  вручення   ОСОБА_1   другого примірника протоколу   про адміністративне  правопорушення, не  свідчить  про те, що  він  не  вручався   ОСОБА_1 ,  адже,  він  відсутній  в матеріалах  справи,  а  сам  протокол  підписаний   ОСОБА_1 без  будь - яких  зауважень, та  більш  того  з  поясненнями  останнього: " Згоден". Окрім  того, відсутність  в  матеріалах  справи  доказів  про  вручення   ОСОБА_1   другого примірника протоколу   про адміністративне  правопорушення,   ніяким  чином  не  спростовує   доведеність  винуватості  ОСОБА_1   у  вчиненні  адміністративного  правопорушення,  передбаченого  ч. 1  ст. 130  КУпАП та  не  є  підставою для  закриття  провадження  у  справі, як  про те   ставить  питання   захисник  в  апеляційній  скарзі.
Враховуючи  все  вищенаведене, вважаю, що постанова судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.08.2022,  про  притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП  є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу адвоката Павлова І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити  без  задоволення.
Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.08.2022, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити  без  змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                                   Л.І. Кепкал