Ухвала
08 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 185/5224/21   
провадження № 61-10577ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від
19 квітня 2022 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня
2022 року у справі запозовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій та бездіяльності генерального директора неправомірними, визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») про визнання дій та бездіяльності генерального директора неправомірними, визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
01 вересня 2021 року задоволено частково клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Зменшено розмір належного до сплати судового збору до суми 2 474,66 грн. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
06 вересня 2021 року задоволено частково клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Зменшено розмір належного до сплати судового збору до суми 908 грн. Повторно надано строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 .
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
01 березня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 250 000 грн. В іншій частині позовних вимог  відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Не погодившись з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, у зв`язку з невиконанням вимог зазначеної вище ухвали. 
До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга
ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
01 вересня 2021 року, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року та рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю
ОСОБА_2, повернуто на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, через систему «Електронний Суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року.
Щодо оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року та ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року  
Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, визначено в частині першій статті 353 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, в частині оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року та ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року  не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвали суду першої інстанції не переглядались по суті в апеляційному порядку, тому не підлягають касаційному оскарженню.
За положеннями пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Щодо оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня
2022 року
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову
у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Тобто перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які підлягають касаційному оскарженню чітко визначається процесуальним законом України. 
Статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права,
що регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку,
не передбачено оскарження ухвал суду апеляційної інстанції щодозалишення без рухуапеляційної скарги.
За положеннями пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Щодо оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня
2022 року
Подана касаційна скарга в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати підписану уточнену касаційну скаргу, із зазначенням, у чому саме полягає  неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при постановленні ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року.
Крім цього, частиною шостою статті 43 ЦПК України встановлено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги, заявником не надано.
За таких обставин, заявнику необхідно надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги іншим учасникам справи.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті
392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
Подібні за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18).
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у   
м. Києві/Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір».
Відповідно до розмірів ставок, судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2022 року становив 2 481 грн.
Таким чином, розмір судового збору складає 496,20 грн.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій та бездіяльності генерального директора неправомірними, визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє
представник за довіреністю ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Ю. В. Черняк
                                                                                                                      І. А. Воробйова
                                                                                                                      Р. А. Лідовець