ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року	Львів	Справа № 380/4248/22 пров. № А/857/9910/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського  окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року в справі №380/4248/22 (головуюча суддя Грень Н.М., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: а) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів;
б) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Рішенням від 21 червня 202 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.
Визнав протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів;
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що відповідно до норм Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України від 15.01.2004 №44, така компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус, зокрема, військовослужбовця. Водночас позивач на момент звернення до суду був звільнений з військової служби, а отже, не був військовослужбовцем.
Крім того, зазначає, що обов`язок зазначеної виплати у відповідача виник не у зв`язку з виконанням позивачем обов`язків служби, а через протиправну бездіяльність відповідача. 
Також відповідач вказує на свою незгоду з певними процесуальними діями суду першої інстанції, зокрема відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в справі та не направлення відповідачу копії позовної заяви  та додатків до неї.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 18.02.2019 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) № 36-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби за п.п. «г» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через сімейні обставини) у запас та наказом начальника цієї ж установи від 04.03.2019 № 45-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення.
02.04.2020 рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/1776/20, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 04 березня 2019 року; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 04 березня 2019 року; в решті позовних вимог відмовлено.
28.04.2020 на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти від Кінологічного навчального центру у розмірі 22553, 70 грн, призначення платежу «компенсація відпустки УБД».
03.11.2021 представник позивача звернувся до Кінологічного навчального центру із адвокатським запитом про надання розрахунку та складових грошового забезпечення, застосованих для нарахування грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій ОСОБА_1 
11.11.2021 Кінологічний навчальний центр надав відповідь листом № 11/3343 разом із довідкою №96, відповідно до якої у квітні 2020 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 у справі № 380/1776/20 компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Із наданої довідки №96 слідує, що Кінологічний навчальний центр при виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, яка становила 28017, 03 грн утримав податок з доходів фізичних осіб у розмірі 5043, 07 грн та військовий збір у розмірі 420, 26 грн, і перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 22553, 70 грн.
Вважаючи протиправним дії відповідача щодо утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5043, 07 грн    з суми виплаченої компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача по утриманню з суми грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій податку на доходи фізичних осіб без її компенсації втрат доходів. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з пунктами 2-5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 N 276) (далі - Порядок № 44) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Відповідно до п. 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115 (далі - Положення), - особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.
Пунктом 292 Положення визначено, що після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.
З наведених вище правових норм слідує, що на суб`єкта владних повноважень - Кінологічний навчальний центр, у якому позивач проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення, було покладено обов`язок вжити заходів з проведення з позивачем повного розрахунку за всіма видами забезпечення на день виключення зі списків особового складу. Однак, відповідні заходи відповідачем щодо повного розрахунку з позивачем на час його звільнення з військової служби вжито не було.
Відповідно до п. 168.5 ст.168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту7, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Із огляду на зазначене, Кінологічному навчальному центру належало при виплаті ОСОБА_1 заборгованості з грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій компенсувати йому у повному обсязі суму податку на доходи фізичних осіб.
При цьому, як правильно вказав суд першої інстанції, право на грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій ОСОБА_1 набув під час проходження військової служби та повинен був її отримати при звільненні, однак не отримав з вини Кінологічного навчального центру.
Вказані обставини підтвердженні у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 у справі № 380/1776/20
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, не звільняє Кінологічний навчальний центр компенсувати ОСОБА_1 суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме бездіяльність відповідача призвела до виплати позивачеві такої компенсації вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця.
Відтак, дії Кінологічного навчального центру по утриманню з суми грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій податку на доходи фізичних осіб без її компенсації втрат доходів є протиправними.
Аналогічного змісту позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 825/761/17.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства  (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями  243,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Львівського  окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року в справі №380/4248/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в  статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 08.11.2022.