ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/20835/22
Провадження № 33/4820/665/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Смірнової Ірини Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року, -
в с т а н о в и л а :
Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , який не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.
За постановою суду, 25 вересня 2022 року о 23 год. 55 хв. в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 2, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків. Також, в порушення п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця від 24.11.2021 року, ВП № 63051683. 
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанову вважає невмотивованою та необґрунтованою. 
Посилається на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.
Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути покладені в основу доведеності його вини, оскільки вказані особи є зацікавленими у розгляді справи.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівники поліції порушили його право на захист, оскільки не роз`яснили його прав, в тому числі право на захисника. 
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП він був обізнаний про існування постанови про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами від 24.11.2021 року.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених місцевим судом. 
Так, будучи допитаними місцевим судом, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - військовослужбовці Національної гвардії України, підтвердили, що під час патрулювання вулиць у м. Хмельницькому, 25.09.2022 року о 23 годині 55 хвилин, у час комендантської години, помітили по вул. Курчатова, 2 транспортний засіб «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у бік парку ім. Чекмана, та зупинився. Підійшовши до автомобіля, в особи, яка перебувала за його кермом, виявили ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, не чітка мова). Особа поводила себе агресивно.

Такі пояснення свідків узгоджуються і з поясненнями працівників патрульної поліції - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданими місцевому суду. 
Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що 26.09.2022 року близько 00 годин виїжджали на виклик патруля Національної гвардії України. Даний виклик був здійснений у зв`язку з тим, що під час перевірки транспортного засобу марки «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Курчатова, 2 у бік парку ім. Чекмана, військовослужбовці виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння. Прибувши на виклик, спостерігали, що водій транспортного засобу поводив себе агресивно, у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова) та від проходження огляду останній відмовився. 
Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується і об`єктивними доказами, зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 235990 від 26.09.2022 року, якими підтверджується що 25 вересня 2022 року о 23 год. 55 хв. в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с. 1);
-направлення водія ОСОБА_1 на огляд до КНП «ХОЗЗНДП» ХОР на стан алкогольного сп`яніння, якими підтверджується, що останній направлявся на огляд до вказаної установи, однак такий огляд не проводився. Крім того, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя (а.с. 7);
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якими підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 6);
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3  та ОСОБА_2 , якими підтверджується, що ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , під час його зупинки у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя (а.с. 4,5);
-відеозапису події, наявного у матеріалах справи, якими підтверджується, що працівники поліції у присутності свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, на що останній відмовився. Одразу йому було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, на що він також не погодився, ствердно відповівши: «Відмовляюся». В подальшому працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 3);
- протоколу про адміністративне правопорушення: серії ААД № 235991 від 26.09.2022 року з якого вбачається, що 25.09.2022 року о 23 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 2, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця від 24.11.2021 року (ВП № 63051683), чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» (а.с. 15); 
- постанови державного виконавця Другого ВДВС у м. Хмельницькому ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Рудчук Л.П. від 24.11.2021 ВП № 63051683, відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 18);
- повідомлення начальника Другого ВДВС у м. Хмельницькому № 61618/20.20-27 від 24.10.2022 року, відповідно до якого станом на 25.09.2022 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становила 116 270 грн. 10 коп. (а.с. 44).
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про достатність доказів для встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 та п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненому є надуманими, на увагу суду не заслуговують.
Твердження про те, що ОСОБА_1 на момент події автомобілем не керував, а лише перебував у його салоні, при цьому автомобіль не здійснював рух, тому вимога працівника поліції про проходження огляду є незаконною, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.
Так, у судовому засіданні місцевого суду свідки  ОСОБА_2  та ОСОБА_3  підтвердили, що автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з.  НОМЕР_1 , за кермом якого перебував  ОСОБА_1 , рухався зі сторони вулиці Курчатова, 2 в напрямку парку ім. Чекмана. 
Такі їх пояснення узгоджуються із даними відеозапису, з якого вбачається, що під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 один із вказаних свідків показав напрямок руху його автомобіля. 
Отже, ОСОБА_1 , на момент його зупинки військовослужбовцями, керував автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , тому, працівники поліції обґрунтовано запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився. 
Посилання на те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є недопустимими доказами у справі, оскільки такі особи є зацікавленими у розгляді справи, на увагу суду не заслуговує, враховуючи наступне.
Так, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані місцевим судом, дійсно, є військовослужбовцями Національної гвардії України, однак, не є стороною обвинувачення у даному провадженні, оскільки вони не здійснювали ні огляд правопорушника, ні допит свідків, не складали протокол про адміністративне правопорушення, не направляли його до суду, тощо. А тому, останні не можуть бути зацікавленими у результатах розгляду справи. 
Отже, підстави вважати пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недопустимими доказами відсутні.
Доводи ОСОБА_8 про те, що він не був обізнаний про існування постанови, якою встановлено йому тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, в його діях відсутній умисел, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.
Так, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що йому відомо, що судовим наказом, виданого Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, з нього стягнуто аліменти на утримання його трьох малолітніх дітей в розмірі Ѕ частини заробітку починаючи з 12.08.2020 року.
Під час роботи у Дунаєвецькому ВП ГУНП у Хмельницькій області з його заробітної плати стягувались аліменти на утримання дітей. В подальшому він аліментів не сплачував. 
Заборгованість зі сплати аліментів станом на 25.09.2022 року становить 116270 грн. 10 коп. 
Отже, ОСОБА_1 знав про те, що щодо нього відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів.
Положеннями ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від відповідальності. 
У зв`язку із виникненням заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищив суму відповідних платежів за чотири місяці, 24.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення боржнику ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с. 45).
Цього ж дня копія такої постанови направлена на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом за вихідним 
№ 77772, що підтверджується даним відповіді начальника Другого відділу ДВС у м. Хмельницький О. Гончаренко від 26.10.2022 року та в.о. начальника Другого відділу ДВС у м. Хмельницький О.Заворотного від 29.11.2022 року з доданим списком поштового відправлення.
Саме таку адресу (м. Хмельницький, вул. Романа Шухевича, яка рішенням сесії Хмельницької міської ради від 20 жовтня 2021 року перейменована з АДРЕСА_1 ), на яку була направлена копія постанови, ОСОБА_1 вказує і в апеляційній скарзі. 
Як зазначив ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» (заява N 18986/06; п. 57) це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)
Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.
З урахуванням вищевикладених обставин, презюмується обізнаність ОСОБА_1 про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 24.11.2021 року . 
Тому, місцевий суд прийшов до правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколів про адміністративні правопорушення поліцейський не роз`яснив його прав, спростовуються змістом самих протоколів серії ААД № 235990 та ААД № 235991, де зазначено, що «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП…». Вказані протоколи підписані ним особисто. Будь-яких зауважень чи заперечень до протоколу останнім не зазначено.
Крім того, як в місцевому суді, так і в апеляційному суді, останньому роз`яснювались його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист, яким він і скористався. 
Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень доведено повністю, тому він підлягає адміністративній відповідальності.
При накладенні стягнення, місцевим судом правильно враховано вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, а саме: передбачене ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
Санкція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, більш серйозним є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1  в межах санкції ч. 1 ст. 130  КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Федорова Н.О.