Номер провадження: 22-ц/813/42/22 
Справа № 512/649/21
Головуючий у першій інстанції БРОСТОВСЬКА Н. О.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ: 

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи вимоги тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запровадило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 24.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.12.2018 року. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 35000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), внаслідок чого станом на 08.07.2021 року виникла заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 59391,31 грн. Вказану заборгованість, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2270 грн, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь (а.с. 2-34).
ішенням Савранського районного суду Одеської області від 30 листопада 2021 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено повністю. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», заборгованість за договором про надання банківських послуг від 24.12.2018 року в сумі 59391,31 грн, а також судовий збір в сумі 2270,00 грн, а всього 61661,31 грн (а.с. 56-57 зворот).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2  до суду із апеляційною скаргою, в якій просила судоскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що з наданих позивачем документів вбачається, що доказів того чи було задоволено заяву відповідача та відкрито поточний рахунок, чи було видано відповідачу за цим договором платіжний інструмент (банківську картку) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання нею такої картки та чи встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму матеріали справи не містять. Представник апелянта вказала на те, що відсутні докази щодо здійснення будь-якого руху коштів по рахунку, який просила відкрити відповідач при підписанні анкети-заяви від 24 грудня 2018 року. Крім того, зазначає представник апелянта, позивач не надав підписаних відповідачем Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, хоча, як вважає представник апелянта, вони повинні містити підпис позичальника, оскільки саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Крім того, представник апелянта, зауважує, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постановах Верховного Суду і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. Представник апелянта вважає, що оскільки АТ «Універсал Банк» не надав доказів на підтвердження видачі відповідачеві та у який саме спосіб, визначений Умовами, кредитної картки та розміру наданого кредиту у вигляді встановленого ліміту на певну суму, руху коштів на відкритому рахунку, тому перевірити розмір нарахованих як суми боргу, так і процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим. Також представник апелянта зазначає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій(а.с. 85-98). 
Ухвалою Одеського апеляційного судувід14 лютого 2022 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
31 травня 2022 року представником Акціонерного товариства «Універсал Банк» було направлено на адресу суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначає, що відповідач повідомив про свою згоду із умовами надання банківських послуг, котрі надає АТ «Універсал Банк» за Договором про надання банківських послуг «Monobank», в підтвердження якого в мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, котрий попередньо був надісланий на зазначений ним номер телефону. Також повідомляє, що розрахунок заборгованості, котрий було надано до суду, є належним доказом по справі та повністю підтверджує розмір заборгованості за договором, адже містить дати здійснення платежів кількість днів за які нарахована заборгованість та залишок заборгованості за наданим кредитом (а.с. 113-125).
14 червня 2022 року на адресу суд надійшов відзив апелянта, згідно якого повідомляє, що загальна реєстрація в мобільному додатку не може свідчити про підтвердження виконання тих чи інших зобов`язань, тим паче Банком не було надано будь-яких доказів на підтвердження належності вказаного номерутелефону відповідачу. Окрім того, апелянт стверджує, що Банком не було надано жодного підтвердження, що на момент підписання анкети-заяви діяли саме ті умови та тарифи, зазначені Банком, та не містять жодного підпису скаржника, як підтвердження ознайомлення останнього із ними (а.с. 126-128).
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина 1 статті 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Приймаючи оскаржуване рішення, стосовно задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що своїм підписом відповідачка прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Тобто, на підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 35000,0 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, чим відповідно Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідачка отримані кошти не повернула, у зв`язку із чим, виникла заборгованість у розмірі 59391,31 грн, що підтверджується наданим до суду розрахунком заборгованості.
Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Позивач, звертаючись до суду із позовними вимогами щодо стягнення з відповідача заборгованості, в якості доказової бази надає до суду заяву-анкету, розрахунок заборгованості та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг із долученням паспорту споживчого кредиту. Однак, з наявної в матеріалах справи заяви-анкети вбачається, що24 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка «monobank» (а.с. 9), та відповідно містить лише анкетні дані особи, бажання відкрити поточний рахунок, що в свою чергу не свідчить про фактичне відкриття такого рахунку та встановлення кредитного ліміту у розмірі, зазначеному в додатку, проте вказаний додаток не було долучено позивачем при зверненні до суду із відповідними позовними вимогами, у зв`язку із чим не можливо перевірити чи встановлювався кредитний ліміт на картку та в якому розмірі.
Окрім того, жодної інформації щодо типу банківської картки, розміру кредитного ліміту та відповідно відсотків за користування кредитом, зазначена анкета-заява також не містить, тобто фактично сторонами не було обумовлено та погоджено всі умови надання банківських послуг.Не містить підпису клієнта також паспорт споживчого кредитування, котрий було надано позивачем при звернення до суду із позовними вимогами та відповідно міститься в матеріалах справи, що в свою чергу також підтверджує не обумовленість розміру відсоткової ставки та встановлення будь-яких штрафних санкцій.
В даному випадку слід враховувати також, що незважаючи на те, що встановлення та підвищення відсоткової ставки передбачено банком у його внутрішніх документах, однак нарахування відсотків має бути узгоджено із споживачем, у відповідності до ст. 1056-1 ЦК України. Також згідно правової позиції ВС, викладеної в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, згідно якої надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в Приват Банку не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку – в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) та не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Позивачем також в якості доказів було долучено розрахунок заборгованості, згідно якого залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 08.07.2021 року становить 59391,31 грн, котрий в розумінні положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не може бути доказом безспірності заборгованості та її розміру. Відповідна правова позиція міститься в постанові ВС від 17.12.2020 року по справі № 278/2177/15.
Тобто, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що на момент ухвалення рішення щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, позивачем не було надано до суду в повній мірі доказів, з аналізу яких можна встановити факт оформлення та отримання відповідачем банківської картки, встановлення відповідного кредитного ліміту та його розміру, а також відповідно користування ОСОБА_1 наданими в кредит грошовими коштами, тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно прийняте судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення. 
Разом з тим, з наявних матеріалів справи також вбачається, що представником АТ «Універсал Банк» 02.12.2021 року було направлено на адресу суду додаткові пояснення, в якості заперечення на відзив відповідача та долучено відповідний пакет документів, в тому числі довідку про оформлення банківської картки, встановлення кредитного ліміту та виписку по рахунку ОСОБА_1 . Оскаржуване рішення було ухвалено 30 листопада 2021 року, розглянуто без участі сторін, матеріали справи в свою чергу не містять жодних відомостей щодо повідомлення про дату та час розгляду справи. Заперечення відповідача надійшли на адресу суду 23.11.2021 року, у вказану дату також було відправлено копію даних заперечень АТ «Універсал Банк», згідно квитанції щодо відправлення, наявної в матеріалах справи, однак відомостей щодо дати отримання останнім направлених заперечень матеріали справи не містять, тобто відповідно не можливо встановити дату з котрої необхідно відраховувати наданий та зазначений судом в ухвалі про відкриття провадження строк на подання відповіді на відзив. 
Ч. 3 ст. 179 ЦПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. Як вбачається з матеріалів справи, судом вказаний строк не було встановлено. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необхідним врахувати наданні представником Банку письмові пояснення та надати їм відповідну правову оцінку.
З направлених позивачем до суду пояснень та долучених документів вбачається, що згідно довідки про наявність рахунку від 01.12.2021 року, 24.12.2018 року ОСОБА_1 було отримано та активовано платіжку карту НОМЕР_1 (а.с. 78).
В подальшому на зазначену картку було встановлено кредитний ліміт, котрий згідно довідки наявної в матеріалах справи, неодноразово змінювався, а саме: 25.12.2018 року – 5000,0 грн; 13.03.2019 року – збільшено до 20000,0 грн; 14.05.2019 року – збільшено до 25000,0 грн; 09.01.2020 року - збільшено до 35000,0 грн (а.с. 80).
Окрім того, долучено також виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 , котрий відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається рух коштів по рахунку та станом на 02.05.2021 року заборгованість становить 24391,31 грн (а.с. 68-77). Також слід зазначити, що згідно розрахунку заборгованості, долученого позивачем безпосередньо до позовної заяви, станом на 08.07.2021 року залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом становить 59391,31 грн (а.с. 6-8).
З наявної виписки також вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення виниклої заборгованості, проте станом на 16.04.2020 року заборгованість за наданим кредитним лімітом в останньої відсутня, однак Банком все одно нараховувалися відсотки за користування коштами, не зважаючи на те, що відповідачем, починаючи із зазначеної дати не здійснювалися жодні операції, спрямованих на їх використання, а навпаки здійснювалися певні зарахування грошових коштів на рахунок. Тобто, починаючи з 16.04.2020 року заборгованість по рахунку зростала за рахунок щомісячних платежів (котрі вираховувалися Банком) та окремо стягнення відсотків за користування коштами, внаслідок чого й утворилася сума заборгованості станом на 02.05.2021 року у розмірі 24391,31 грн. Тобто Банком без належних на те підстав здійснювалося нарахування необумовлених сторонами щомісячних платежів та відсотків за користування кредитними коштами, заборгованість за яким у відповідача в свою чергу відсутня, за рахунок нарахування та стягнення яких виникла заборгованість за тілом кредиту.
За положеннями п. 1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки судом першої інстанції неповно було досліджено всі обставини справи, передчасно ухвалено рішення стосовно задоволення позовних вимог в повному обсязі, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 листопада 2021 року – скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.
 
Судді Одеського апеляційного суду                          А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький