ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6420/22 Справа № 207/4765/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Вердикт Капітал” про заміну стягувача його правонаступником по справі за позовом Публічного акціонерного товариства “Альфа-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача з ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 11 квітня 2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №500970320 від 26 січня 2015 року у розмірі – 37 093,75 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 25 455,23 грн; заборгованості по відсотках в розмірі 2 649,37 грн; заборгованості по комісії – 6 189,15 грн; штраф – 2 800,00 грн, та 1 218,00 грн судового збору. Вказує, що 14 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило право ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 500970320. Між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» 26 грудня 2018 року було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 500970320. 
Також зазначає, що 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту № 500970320. На підставі викладено ТОВ “Вердикт Капітал” просило суд замінити вибулого стягувача ПАТ “Альфа Банк” на правонаступника ТОВ “Вердикт Капітал” щодо виконання рішення у справі №207/4765/15-ц за позовом ПАТ “Альфа-Банк” до Шуміліна про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500970320.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником у цивільній справі № 207/4765/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500970320 від 26 січня 2015 року задоволено та ухвалено замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у рішенні № 207/4765/15-ц Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року, яким на користь ПАТ «Альфа-Банк» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором №500970320 від 26 січня 2015 року у розмірі – 37 093,75 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 25 455,23 грн; заборгованості по відсотках у розмірі 2 649,37 грн.; заборгованості по комісії – 6 189,15 грн; штраф – 2 800 грн, та 1 218 грн судового збору.
Ухвала суду мотивована тим, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ст.15 Закону України “Про виконавче провадження” та ст. 442 ЦПК України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та у задоволенні заяви про заміну сторони у справі відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500970320 від 26 січня 2015 року у розмірі 37 093,75 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 25 455,23 грн; заборгованості по відсотках в розмірі 2 649,37 грн; заборгованості по комісії – 6 189,15 грн; штраф – 2 800 грн та 1 218 грн судового збору.
Встановлено, що 14 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило право ТОВ «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500970320.
26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019 - 1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту №500970320.
Суд встановив, що 16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту №500970320.
Задовольняючи заяву ТОВ “Вердикт Капітал” про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ст.15 Закону України “Про виконавче провадження” та ст. 442 ЦПК України.
Проте, колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
За правилами ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому ст. 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За положеннями ч.5 ст. 15 ЗУ “Про виконавче провадження” у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої ст. 15ЗУ “Про виконавче провадження”, ст. 378 ЦПК України (в редакції, яка діяла час виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція)).
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, – за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).
ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін – один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду – передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
З огляду на статтю 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства – відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, а й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. 
Так, в матеріалах справи відсутнє належне повідомлення боржника ОСОБА_1 .
Встановивши, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за Договором кредиту №500970320, районний суд дійшов до правильного висновку про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, проте не звернув уваги на те, що боржник не був належним чином повідомлений про розгляд справи на 08 жовтня 2021 року. 
А тому, процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно боржника порушені через його непоінформованість про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції, про що й зазначено в апеляційній скарзі.
Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити частково. 
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року — скасувати та справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко