Постанова
   Іменем    України
 
Єдиний унікальний номер справи 756/7927/22	 	
Номер провадження 33/824/3480/2022	
Головуючий у суді першої інстанції С. О.  Родіонов 	
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д.  Поливач        	
18 листопада 2022 року                                                                                                 місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, за участю адвоката Хобти Сергія Григоровича справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Хобти Сергія Григоровича на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року про притягнення 
 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
РНОКПП НОМЕР_1 ,
громадянина України, 
місце роботи не повідомив,
проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 
 
до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Судом встановлено, що 15.08.2022 о 02:40 год ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Електриків, 29 в порушення п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зіниці очей мляво реагують на світло). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «ALCOTEST-7510» Драгер. 
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Хобта С. Г. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Апелянт уважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено без законних на те підстав, що є порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Незаконною вважає вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», оскільки такий огляд повинен проводитися у медичному закладі відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суд не врахував, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, що доводиться складанням поліцейським направлення на проходження огляду, яке не було надане ОСОБА_1 , що позбавило його права пройти огляд в закладі охорони здоров'я. Звернув увагу на те, що поліцейським не було проведено огляду на місці події і не складено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як того вимагає закон. Також апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування технічного засобу, сертифікацію та повірку даного робочого засобу вимірювання техніки, що є порушенням Інструкції та процедури огляду на стан сп`яніння. Контрольний забір повітря приладом «Драгер» не робився, що є порушенням експлуатації аналізатора та процедури огляду на стан сп`яніння. Крім того, відповідно до чека «Драгера» даний прилад проходив калібрування майже рік тому, що теж може вплинути на результати. Зазначив, що поліцейський не відсторонив водія від керування транспортним засобом, не роз`яснив права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Необізнаність ОСОБА_1 щодо права на користування юридичною допомогою адвоката призвела до того, що останній не будучи обізнаним про процедуру огляду на стан сп`яніння та наслідки притягнення до адміністративної відповідальності стали перепоною для наполягання щодо проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров'я, а також щоб було виписано відповідне направлення для самостійного звернення у подальшому до медичного закладу.
Апелянт уважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції, а процедура огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, була порушена, огляд проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а інших належних чи допустимих доказів, які б об`єктивно доводили факт керування ОСОБА_1 автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 не притягувався раніше до адміністративної відповіальнсоті за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд повинен виходити з призумпції невинуватості особи відповідно до ст. 62 Конституції України. Просив застосувати правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 18.07.2020 у справі №216/5226/16, від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 та практику Європейського суду з прав людини у справі «Малофеєва проти Росії», у справі «Карелін проти Росії», у справі «Коробов проти України».
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Хобта С. Г. підтримав  апеляційну скаргу, просив задовольнити її з викладених підстав. 
З метою забезпечення присутності сторони обвинувачення під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме перегляду справи судом апеляційної інстанції, Прокурор повідомлявся належним чином про перегляд апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення, проте Прокурор у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явися, причини неявки не повідомив. Будь - яких заяв, клопотань від Прокурора не надходило на адресу суду.
Ураховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності прокурора.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Хобти С. Г., апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Матеріалами справи встановлено, що суддя суду першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2022 о 02:40 год ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зіниці очей мляво реагують на світло) керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Електриків, 29. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці за допомогою приладу «ALCOTEST-7510» Драгер. Результати огляду становлять 1,53 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 068115 від 15.08.2022 зазначено всі обставини правопорушення та пункт ПДР, який було порушено ОСОБА_1 . 
Так, відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положення статті 62 Конституції України визначають, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та постанови судді, при розгляді даної справи суддя суду першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній докази та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч посилань апелянта, ґрунтується на вимогах закону та наявних у справі належних і допустимих доказах.
Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаних норм закону ОСОБА_1 дотримано не було, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №068115, роздруківкою результатів тесту із застосуванням приладу «Драгер», відповідно до якого результат тесту - 1,53 проміле  актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів,  направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксована вказана подія.
Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат огляду становить 1,53 проміле. При цьому, ОСОБА_1 незгоду із результатами огляду не висловлював.
Відеозаписом із нагрудної бодікамери інспектора зафіксовано обставини викладені в протоколі і він є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Реалізувавши своє право керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Отже, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові судді, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами зазначеними вище. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь - які сумніви у їх достовірності, належності та допустимості.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала із зазначенням всіх необхідних даних. Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння, виявлені працівниками поліції 15.08.2022 у ОСОБА_1 в розумінні п. п. 1, 2, 3, 4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу ALKOTEST - 7510 «Драгер», результат склав 1, 53 проміле. Протокол підписаний особою, яка його склала із зазначенням всіх необхідних даних, та особою відносно якої його було складено. Будь -яких зауважень особа, відносно якої складено протокол, не зазначила в останньому, а лише відмовилася від дачі пояснень, що відображено працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення.
Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.
Жодних доказів на підтвердження оскарження дій працівників поліції щодо незаконності зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 15.08.2022 ні водій, ні його захисник апеляційному суду не надали. Із наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено через порушення правил дорожнього руху, а саме: проїзд на червоний сигнал світлофора, а також він здійснював рух транспортного засобу у комендантську годину.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє як необгрнутовані та такі, що повінстю спростовуються наявними у матеріалах справи належними доказами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду викладені у постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння апеляційний суд зазначає наступне.
Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами,  огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Із відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 право на проходження огляду на місці події за допомогою приладу Drager Alcotest, або проїхати до лікаря у заклад охорони здоров`я у супроводі поліцейських, а також право на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 на питання поліцейського чи вживав водій спиртні напої останній відповів, що вживав та погодився проходити огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Drager Alcotest, аргументуючи тим, що це найшвидший варіант огляду, бажання їхати у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння не виявляв. 
З наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідно до чеку з приладу Drager Alcotest -7510 результат огляду ОСОБА_1 15.08.2022 на стан алкогольного сп`яніння виявився позитивним та становить 1,53 проміле.
ОСОБА_1 погодився із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, визнавши, що вживав алкогольні напої. Поліцейським повторно було запропоновано проїхати до лікаря у заклад охорони здоров'я, на що водій відмовився. 
Відтак апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами. 
Доводи  апеляційної скарги щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків спростовуються даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, де міститься підпис ОСОБА_1 у графі «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Кронституції України, статею 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Оболонському районному суді м. Києва». Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1  в протоколі не відобразив.
Доводи апеляційної скарги у тому, що поліцейським не було проведено огляду на місці події і не складено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів спростовуються наявним у матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним командиром роти №2 батальйону №4, полку №1 УПП в м. Києві Департаменту ПП капітаном поліції Ясурою О.С.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.
Доводи апеляційної скарги про те, що використання алкотестера Drager Alcotest- 7510, який має термін калібровки майже рік є порушенням інструкції по експлуатації алкотестера, а результати, які видані таким пристроєм є сумнівними, та не можуть бути визнані доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, з огляду на наступне.
Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення №43 зазначеного переліку це газоаналізатори DragerAlcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.
Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest- 7510, включений до вказаного переліку.
Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Частиною 1 статті 17 вказаного Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто, законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.
Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest- 75010» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів - один рік.
Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest- 7510 останнє його калібрування проводилось 08.09.2021, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 15.08.2022, тобто в межах дванадцятимісячного строку.
Таким чином відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest- 7510 недійними, а тому такий результат проведення огляду на стан сп`яніння є допустимим доказом у даній справі.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного перегляду справи.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Хобти С. Г.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді викладені у  постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 як події так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, про що заявляються вимоги апелянтом в апеляційній скарзі.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі щодо практики Європейського суду з прав людини і правових висновків Верховного Суду, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону та повністю доводять вину водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9. А) Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, а тому застосування принципу «поза розумним сумнівом» у даній справі є безпідставним та недоречним, оскільки повністю суперечить встановленим судами першої і апеляційної інстанції обставинам справи, які повністю доводять вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.
Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів поданої адвокатом Хобтою С. Г. апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.
Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного судового рішення та спростовували його висновки апелянтом не наведено.
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1  як події так і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Хобти Сергія Григоровича залишити без задоволення.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Л. Д. Поливач