П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
22 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/19869/21	

Категорія: 112010200          Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
          Час і місце ухвалення: 13:00, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 15.07.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                             – Ступакової І.Г.
при секретарі – Піть І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Адміністрація Державної прикордонної служби (далі АДПС) України, Головне управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області, про: 
-          визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо відмови позивачу у підготовці та направленні до ГУПФ України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п."а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ);
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_2 підготувати та направити до ГУПФ України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до вимог п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
бґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що період з 06 грудня 2000 року по 02 серпня 2021 року проходив військову службу у Державній прикордонній службі України у в/ч НОМЕР_2 . Також, в період з 07 червня 2014 року по 25 липня 2014 року позивач приймав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цінності України в районах проведення антитерористичної операції.
Так, наказом від 02 серпня 2021 року №258-ОС т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача звільнено в запас Збройних сил України за пп."а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Станом на день звільнення відповідно до вказаного наказу, вислуга років позивача становить: календарна військова - 21 рік 02 місяці 16 днів, пільгова військова - 05 років 06 місяців 28 днів, всього - 26 років 09 місяців 14 днів.
На думку позивача, на момент звільнення з військової служби у нього була необхідна кількість вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Так, позивач зазначає, що 31 серпня 2021 року звернувся із заявою до в/ч НОМЕР_2 та АДПС України з проханням оформити та подати документи до ГУПФ України в Одеській області для призначення пенсії за вислугу років.
Однак, в/ч листом повідомила позивача про те, що відповідно до закону пенсія за вислугу років призначається … - незалежно від віку, якщо особи звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, у той час, як календарна вислуга позивача станом на 02 серпня 2021 року склала 21 рік 02 місяці 16 днів.
Також, листом АДПС України відмовила позивачу надати доручення ІНФОРМАЦІЯ_3 з приводу підготовки документів, необхідних для призначення пенсії позивачу за вислугу років, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України.
Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України "Про державну прикордонну службу України" пенсійне забезпечення військовослужбовців здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом №2262-ХІІ.
Відповідно до п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у п.п."б"-"д", "ж", "з" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Відповідно до ст. 17-1 вказаного Закону, Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугою років, із зарахуванням в період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання даної норми закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі Порядок №393), відповідно до абз.6 пп."а" п.3 якого до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, та відповідно до абз.8 пп."в" п.3 вказаного порядку, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, на заставах, постах у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за переліком у справах охорони державного кордону України.
Таким чином, позивач вважає, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсії згідно з п."а" ст. 12 Закону 2262-ХІІ, а тому, на думку позивача, період часу 05 років 06 місяців 28 днів є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку Закону №2262-ХІІ та, як наслідок, загальна сума вислуги років складає 26 років 09 місяців 14 днів, що є необхідною для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до норм Закону №2262-ХІІ, необхідною умовою для подання до уповноваженого органу заяви про призначення пенсії є наявність права на пенсію згідно з вказаним законом, тобто, відповідно до п."а" ст. 12 Закону 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам мічманам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Однак, відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС від 02 серпня 2021 року вислуга років ОСОБА_1 становить 26 років 09 місяців 14 днів, з яких вислуга років по військовій службі у календарному обчисленні становить лише 21 рік 02 місяці 16 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
Також представник зазначає, що ДПС не відмовляла старшому прапорщику ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, а неодноразово інформувала його, що за нормою закону вона призначається на зазначених вимогах.
16 грудня 2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та звертає увагу суду та сторін на постанову Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року по справі №805/3923/18-а, відповідно до якої основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Заперечень на відповідь на відзив до суду першої інстанції не надходило.
05 листопада 2021 року через канцелярію суду першої інстанції від АДПС України надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначив, що заперечує проти позовних вимог та підтримує позицію відповідача.
17 листопада 2021 року позивач надав відповідь на пояснення третьої особи, відповідно до якої він заперечує проти доводів представника АДПС України та наполягає на задоволенні позовних вимогу у повному обсязі.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АДПС України та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ГУПФ України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направлені до ГУПФ України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_2 підготувати та направити до ГУПФ України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до вимог п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 зазначає, що Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668 від 08 липня 2011 року внесено зміни в п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ відповідно до якого пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше. 
Цими змінами законодавець заміняє термін "вислуга років" на "календарна вислуга років". Календарний рік це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.
Вислуга позивача в календарному обчисленні становить лише 21 рік 02 місяці 16 днів, що не дає право на пенсію відповідно до Закону №2262-XII.
Разом з тим, скаржник звертає увагу суду на те, що відповідно до Наказу АДПСУ від 26 квітня 2019 року №446-ОС "Про визначення єдиного уповноваженого структурного підрозділу", на який покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій єдиним уповноваженим структурним підрозділом, на який покладаються функції щодо підготовки та подання до органів Пенсійного Фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та членам їхніх сімей визначено Департамент Фінансово-економічного забезпечення Адміністрації прикордонної служби України.
У письмових поясненнях АДПС України підтримує правову позицію апелянта та просить задовольнити апеляційну скаргу. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено паспортом громадянина України та є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 21 січня 2015 року.
Матеріалами справи підтверджено, що в період з 06 грудня 2000 року по 02 серпня 2021 року позивач проходив військову службу у ДПС України, а саме: в/ч НОМЕР_2 .
Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України від 02 серпня 2021 року №258-ОС, виключено із списків особового складу загону та зняти з усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України №209-ОС від 01 липня 2021 року в запас Збройних Сил України, за пп."а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Вислуга років станом на 02 серпня 2021 року становить: 
          Календарна: 21 рік 02 місяці 16 днів;
          Пільгова: 05 років 06 місяців 28 днів;
Усього: 26 років 09 місяців 14 днів.
Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 02 серпня 2021 року.
Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, видана ОСОБА_1 , про те, шо він в період з 07 червня 2014 року по 25 липня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті цілісності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.
Відповідно до послужного списку, позивач починаючи з 16 травня 2000 року до 02 серпня 2021 року проходив військову службу. У п.11 Послужного списку "Військова служба, що надає право на розрахунок вислуги років до пенсії на пільгових умовах відповідно до чинного законодавства" зазначено періоди, за які здійснювались розрахунки вислуги років на пільгових умовах, з зазначенням коефіцієнту 1,5, які у загальному розмірі складають загальний пільговий стаж вислуги років ОСОБА_1 на час звільнення – 5 років 06 місяців 28 днів, що не заперечується відповідачем.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 та Голови ДПС України генерал-майора ОСОБА_3 із заявою, в якій просив здійснити оформлення та подачу документів до ГУПФ України в Одеській області для призначення йому пенсії за вислугу років, відповідно до п."а" ст. 12 Закону України №2262-ХІІ.
Листом від 21 вересня 2021 року №12/Б-178 про результати розгляду запиту НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПС України було повідомлено позивача, що згідно з п."а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", пенсія за вислугою років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п.п."б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. 
А також, проінформовано, що станом на 02 серпня 2021 року календарна вислуга років становила 21 рік 02 місяці 16 днів. 
Також, листом АДПС України від 07 жовтня 2021 року №115/Б-12362-7079 повідомлено позивача, що відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02 серпня 2021 року №258-ОС на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини станом на 02 серпня 2021 року вислуга років позивача на військовій службі у календарному обчисленні становить 21 рік 02 місяці 16 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ. 
А також зазначено, що прийняття заяви про призначення пенсії від особи, яка не набула право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, ні Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України №2262-ХІІ №3-1, ні наказом МВС №760, не передбачено.
Не погоджуючись з наданими відмовами, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач за своєю останньою посадою та характером служби відповідає критеріям, визначеним Законами та підзаконними нормативними актами, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у пільговому обчисленні становить 05 років 06 місяців 28 днів та у календарному обчисленні 21 рік 02 місяці 16 днів, разом 26 років 09 місяців 14 днів, відповідач, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_2 щодо відмови у підготовці та направленні до ГУПФ України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії позивача за вислугу років відповідно до вимог п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ є правомірними та належать задоволенню.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.ч.1, 5 ст. 14, ч.1 ст. 25 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", ст. 1, ст. 10, п."а" ст. 12, ч.4 ст. 17, ст.ст. 17-1, 48 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, п.п.1, 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.
Разом з тим, колегія суддів не погоджуємся з судом першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог до НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ч.ч.1, 5 ст. 14 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" (далі Закон №661-IV) передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно ч.1 ст. 25 Закону №661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ є Закон №2262-ХІІ.
Відповідно до ст. 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
В силу положень п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п.п."б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно з ч.4 ст. 17 Закону №2262-ХІІ, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Водночас ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі – Постанова №393).
З вказаної постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах, а пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з п."а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ.
Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.
З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом №2262-ХІІ, так і Постановою №393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.
Статтею 12 Закону №2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.
Стаття 17-1 Закону №2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону №2262-ХІІ.
Водночас, згідно із Постановою №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).
Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.
Як зазначив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у вказаній справі позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього наявний відповідний пільговий стаж, і загальна вислуга складає більше 25 років.
Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Також Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Постановою №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови № 393.
Враховуючи вище викладене, період часу 05 років 06 місяців 28 днів є вислугою, яка повинна бути врахована до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку ст.ст. 12, 17 та 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови №393, разом із визначеним періодом часу 21 рік 02 місяці 16 днів.
Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років, відтак, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п."а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
В свою чергу, згідно ст. 10 Закону №2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду.
Статтею 48 Закону №2262-ХІІ передбачено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ регулюються "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі Порядок № 3-1).
Відповідно до п.1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справі України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі уповноважені структурні підрозділи).
Згідно п.12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформляється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Відповідно до Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 вересня 2018 року за №760 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі – МЮУ) 10.10.2018 за № 1152/32604; далі Інструкція №760), на уповноважені структурні підрозділи покладено функції з організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства, зокрема, вони приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком №3-1та у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформляють особі, якій оформляється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком 3-1, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а сформувала правовий висновок у подібних правовідносинах щодо компетенції уповноважених органів з питань прийняття рішень про призначення пенсії згідно із Законом №2262-ХІІ, згідно якого саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у такому поданні.
Відповідно до долученого до апеляційної скарги наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 квітня 2019 року №446, пунктом 1 якого визначено Департамент фінансово-економічного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України єдиним уповноваженим структурним підрозділам, на який покладаються функції щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та членам їхніх сімей.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог до НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), оскільки останній не належить до визначених Державною прикордонною службою України уповноважених структурних підрозділів для вирішення питання про оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Справедливе, неупереджене та об`єктивне вирішення спору судом без участі належного відповідача є неможливим.
Відповідно до вимог ч.ч.3, 4, 7 ст. 48 КАС України, - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Суд першої інстанції, в порушення вищенаведених норм процесуального права, не здійснив: ні заміну неналежного відповідача, ні залучення до участі у справі співвідповідача, або другого відповідача, фактично прийнявши рішення про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі у якості відповідача, співвідповідача або другого відповідача.
Колегія суддів вважає, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до вимог п.4 ч.1, абз.2 ч.2 ст. 317 КАС України є підставною для скасування судового рішення суду першої інстанції.
Зі змісту положень ч.ч.3, 4, 7 ст. 48 КАС України витікає, що заміна неналежного відповідача, залучення до справи співвідповідача або другого відповідача може проводитися виключно судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений таких повноважень.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені адміністративного позову.
Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року скасувати.
Ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.