ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/10635/21                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Марина БІЛОНОЖЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  06 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                 Оксененка О.М.,
суддів:                                                       Лічевецького І.О.,
                                                            Мельничука В.П.,
При секретарі:                               Борисовській Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів та    зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати Акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 15.11.2021 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 02.12.2001 о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , за висновком якого «нещасний випадок настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків»;
- визнати протиправним та скасувати Акт № 17 ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 15.11.2021 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 02.12.2001 о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , за висновком якого «нещасний випадок настав в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків»;
- зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області (ЄДРПОУ 08592537) за фактом нещасного випадку, що стався 02.12.2001 о 13 год., із капітаном міліції ОСОБА_1 , скласти Акти за формою Н-5* та Н-1*, з висновком: «нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків» та взяти зазначений випадок на облік.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 02.12.2001 близько 13 години, із капітаном міліції ОСОБА_1 , від 15.11.2021 форми Н-5*. Визнано протиправним та скасовано Акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області форми НТ* від 15.11.2021 №17 про нещасний випадок невиробничого характеру. Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 02.12.2001 близько 13 години, із капітаном міліції ОСОБА_1 , з урахування висновків суду в даному рішенні.
У подальшому, 20.09.2022 позивачем подано до суду заяву про заміну боржника у виконавчому листі, в якій просить замінити боржника - Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області, на МВС України, у зв`язку з припиненням управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області як юридичної особи.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі в адміністративній справі №580/10635/21 - задоволено.
Замінено у виконавчому листі Черкаського окружного адміністративного суду №580/10635/21 від 31.08.2022 про зобов`язання Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ - 08592537) провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 02.12.2001 близько 13 години, із капітаном міліції ОСОБА_1 , з урахування висновків суду в даному рішенні, боржника - Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області (код ЄДРПОУ - 08592537) на Міністерство внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код ЄДРПОУ - 00032684).
В апеляційній скарзі Міністерство внутрішніх справ України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року, та постановити нову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без задоволення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Міністерство внутрішніх справ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
На думку апелянта, передача функцій ліквідованих управлінь Міністерства внутрішніх справ перейшла саме до управлінь Національної поліції України, а не до Міністерства внутрішніх справ.
Під час вирішення даної справи, судом першої інстанції не було враховано позицію Верховного Суду, згідно з якою МВС України не є правонаступником УМВС України у відповідній області, у даному випадку, у Черкаській області.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Здійснюючи заміну боржника у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Міністерство внутрішніх справ України було єдиними засновником Управління МВС України в Черкаській області, тому у розумінні статті 52 КАС України Міністерство внутрішніх справ України є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Управління МВС України в Черкаській області.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
При цьому, процесуальним правонаступництвом є заміна у справі сторони чи третьої особи у разі переходу повноважень (для суб`єкта владних повноважень), прав і обов`язків від однієї особи до іншої (правонаступника) у відносинах, щодо яких виник спір.
Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії адміністративного процесу - під час розгляду справи у суді першої інстанції, суді апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції, під час перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами. 
Тобто, заміна сторони можлива лише на будь-якій стадії судового процесу. 
У той же час, правонаступництво допускається і на стадії виконання судового рішення в адміністративній справі (статтю 379 КАС України).
За правилами частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
За змістом частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Таким чином, процесуальне правонаступництво можливе і на стадії виконання судового рішення в адміністративній справі.
У той же час, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
З матеріалів справи вбачається, що Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №580/10635/21 про зобов`язання Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 02.12.2001 близько 13 години, із капітаном міліції ОСОБА_1., з урахуванням висновків суду в даному рішенні.
Відповідно до п.5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим    постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (далі - Порядок № 1074) орган виконавчої влади припиняється щляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.
Пунктом 6 Порядку №1074 встановлено, що у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань і функцій іншим органам виконавчої влади права та обов`язки такого органу переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
Таким чином, законодавством передбачено правонаступництво територіальних органів міністерства-юридичних осіб публічного права. Виключення становить лише випадок, коли держава відмовляється від виконання функцій та завдань, які виконував орган виконавчої влади, що ліквідовується.
Згідно пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України 28.10.2015 №878, Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство внутрішніх справ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.
З матеріалів справи вбачається, що боржником у виконавчому листі, виданому Черкаським окружним адміністративним судом по справі №580/10635/21, є Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ - 08592537).
У відповідності до відомостей, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області його засновником було Міністерство внутрішніх справ України, а основним видом діяльності - діяльність з охорони громадського порядку та безпеки. Рішення про створення та припинення вказаної юридичної особи публічного права приймались Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно інформації, зазначеної у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, як юридична особа, припинила свою дію як юридична особа 20.01.2022, про що в реєстрі був здійснений відповідний запис №1000261110014010951.
Отже, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878 завдання і функції, які виконувало Управлінням МВС України в Черкаській області, перейшли до Міністерства внутрішніх справ України.
Слід зазначити, що вирішуючи аналогічні спори, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі №826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.
У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.
Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).
У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби.
Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби у зв`язку з проходженням позивачем служби в органах внутрішніх справ.
У свою чергу, апелянтом не наведено належного обґрунтування що Головне управління Національної поліції в Черкаській області є правонаступником Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України.
Доводи скаржника про те, що органи Національної поліції України (в даному випадку ГУНП у Черкаській області) з огляду на свій правовий статус і обсяг повноважень є фактичним правонаступником ліквідованого УМВС України в Черкаській області колегія суддів не приймає до уваги, оскільки    Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, Положенням про Національну поліцію, затвердженим постановою Кабінету міністрів України №877 від 28.10.2015, та Положенням №878 не передбачено факту правонаступництва органами Національної поліції у Черкаській області прав та обов`язків УМВС України у Черкаській області.
Також суд зазначає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами те, що основні завдання Головного управління Національної поліції у Черкаській області, є відмінними від завдань, що виконувало Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області.
Держава не відмовилась від виконання завдань і функцій по діяльності з охорони громадського порядку та безпеки, вказані завдання і функції згідно постанови Кабінету Міністрів України №878 від 28.10.2015 закріплені саме за Міністерством внутрішніх справ України.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 по справі № 804/8952/15.
Скаржником жодним чином не доведено чи передавалися до Головного управління Національної поліції в Черкаській області майно та службова документація Управління МВС у Черкаській області.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук