ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2022 р.           Справа№ 925/1371/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Тищенко А.І. 
          Михальської Ю.Б. 
 
при секретарі судового засідання Токар Т.Г.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 15.09.2022
розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №09.1-04.3/1934/22 від 23.05.2022)
на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 (повний текст рішення складено 14.02.2022),
у справі № 925/1371/21 (суддя Грачов В.М.)
за позовом Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго"
до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (відповідач-1)
Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (відповідач-2)
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача
Смілянська міська рада (третя особа-1) 
про визнання договору недійсним   
          В судовому засіданні 15.09.2022 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
                                                                     ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 позов задоволено повністю; визнано недійсним договір про переведення боргу №14/3522/18 від 26.12.2018 року, укладений між Національною акціонерною компанією  «Нафтогаз України», Товариством з обмеженою відповідальністю  «Сміла Енергоінвест» та Комунальним підприємством «Смілакомунтеплоенерго».
          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 (АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.
Короткий зміст позовних вимог
          У жовтні 2021 Комунальне підприємство «Смілакомунтепооенерго» (далі - КП «Смілакомунтеплоенерго», позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області  з позовом про визнання недійсним договору №14/3522/18 про переведення боргу від 26.12.2018, укладеного між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», Товариством з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» та Комунальним підприємством «Смілакомунтеплоенерго». 
          Позов мотивований тим, що спірний договір стороною позивача вчинено під впливом тяжкої обставини і поза його волею, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ч. 1  ст. 233 Цивільного кодексу України. Тяжкими обставинами, які зумовили укладення оспорюваного договору були: 1. зрив початку опалювального періоду 2018-2019 років у м. Сміла; 2. наслідки відсутності тепла та визнання ситуації по м. Сміла надзвичайною подією; 3. несанкціонований відбір природного газу комунальним підприємством після  15.11.2018 року, оскільки ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не уклав з комунальним підприємством договори на постачання природного газу. 
          Договір від 26.12.2018 № 14/3522/18 укладений сторонами на переведення боргу, що виник у первісного боржника перед кредитором із договору купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012 року № 12/1126-ТЕ-36, а сума боргу у розмірі 36606 грн. 07 коп., яка є об`єктом спірного договору про переведення боргу, виникла із рішення суду від 15.08.2013 у справі № 925/988/13, а не із договору купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012 року № 12/1126-ТЕ-36.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 позов задоволено повністю.
          Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що спірний Договір був укладений зі сторони позивача на вкрай невигідних умовах, на початку опалювального сезону 2018-2019 років діяльність позивача з теплопостачання та подальше безперебійне функціонування всіх соціально-значимих об`єктів м. Сміла опинилось в прямій залежності від позиції відповідача-1, який ухилився від вчасного укладання договорів на постачання природного газу із позивачем. Спірний договір переведення боргу позивачем був підписаний з метою своєчасного початку опалювального сезону для недопущення непоправних наслідків життєдіяльності міста та збереження функціонування його мережі опалення та без урахування розміру статутного капіталу визначеного п.5.1.Статуту позивача, без будь-якої компенсації майном чи грошима, без наявності на це фінансової спроможності, всупереч затвердженим власником фінансовим планам підприємства. Також між укладенням спірного договору та договору постачання газу на період 2018-2019 років із КП «Смілакомунтеплоенерго» прослідковується чіткий безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.
          Позивач взяв на себе зобов`язання сплати борг -  судові витрати у розмірі 36606 грн. 07 коп. -  встановлений судовим рішенням за іншу юридичну особу без будь-якої компенсації майном чи грошима. Це, зокрема, не відповідає цілям господарської та статутної діяльності КП «Смілакомунтеплоенерго», мета діяльності якого, зокрема, отримання прибутку. При  укладенні спірного договору щодо позивача безсумнівно не було дотримано принципів добросовісності, розумності та справедливості.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач-1 09.03.2022 електронною поштою вперше звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №09.1-04.3/1518/22 від 04.04.2022), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.
Відповідач-1 (НАК «Нафтогаз України») вважає його прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
          Згідно доводів апеляційної скарги:
- оскаржуване рішення суду не містить жодного посилання на конкретну норму законодавства, якій договір не відповідає (яка була порушена в момент його укладення); 
- судом першої інстанції не було враховано, що оскаржуваний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення; наявними у справі доказами підтверджується факт схвалення позивачем договору, прийняття до виконання та його виконання; 
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про вчинення оскаржуваного договору під впливом тяжкої для позивача обставини і на вкрай невигідних умовах; 
- позивач з метою недопущення зриву опалювального сезону 2018-2019 мав право та можливість укласти договори постачання з будь-яким постачальником природного газу, який здійснює свою діяльність на ринку природного газу; відповідно доводи про те, що оскаржуваний договір був єдиним засобом для відновлення теплопостачання у м. Сміла у 2018 - 2019 році є безпідставними та помилковими; 
- позивачем не було доведено існування тяжких обставин (їх крайньої форми), з якими вимоги ст. 233 ЦК України пов`язують недійсність правочину, не надано й суду жодних належних та допустимих доказів неможливості укладення договору купівлі-продажу природного газу іншим постачальником; 
- доводи про те, що комунальному підприємству не передано право вимоги боргових зобов`язань до споживачів теплової енергії, внаслідок чого позивач несе тягар боргових зобов`язань перед НАК «Нафтогаз Укораїни», що призводить до збитковості та доведення підприємства до банкрутства є безпідставними, оскільки факт укладення оскаржуваного договору свідчить про обізнаність, погодження та прийняття до виконання позивачем умов договору в цілому. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №09.1-04.3/1518/22 від 04.04.2022) передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №09.1-04.3/1518/22 від 04.04.2022) на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі № 925/1371/21 залишено без руху. Надано скаржнику строк не більше семи днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині. Попереджено апелянта, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №09.1-04.3/1518/22 від 04.04.2022) на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі № 925/1371/21 повернуто скаржнику у зв`язку із не усуненням останнім недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк. 
18.05.2022 до суду апеляційної інстанції поштою надійшла заява відповідача-1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з новою апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21, що була зареєстрована Північним апеляційним господарським судом (вх. №09.1-04.3/1934/22 від 23.05.2022), в якій відповідач-1 просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 23.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 у справі №925/1371/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вх. №09.1-04.3/1934/22 від 23.05.2022) на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21, розгляд справи призначено на 21.07.2022.
           21.07.2022 у справі оголошувалась перерва до 15.09.2022. 
          До справи під час апеляційного провадження 05.04.2022 (електронною поштою), 30.05.2022 від позивача отримано відзив на апеляційну скаргу, 01.06.2022 зареєстровано надходження відзиву на апеляційну скаргу від третьої особи (Смілянської міської ради); 20.07.2022 позивач подав суду клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за наявними у судові справі матеріалами за відсутності позивача та його представника; 14.09.2022/15.09.2022 позивачем подані письмові пояснення щодо підстав визнання договору № 14/3522/18 про переведення боргу від 26.12.2018 недійсним. 
          Явка представників сторін
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Відповідач-1 при розгляді справи в апеляційній інстанції підтримував доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. 
Представник третьої особи просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на законність та обґрунтованість прийнятого у справі судового рішення. 
Представник відповідача-2 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі.
Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника  відповідача-2 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції
           24.10.2012 року між відповідачем-1 -  ПАТ «НАК «Нафтогаз України», як продавцем, та відповідачем-2 - ТОВ «Сміла Енергоінвест», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу природного газу № 12/1126-ТЕ-36 з додатковими угодами до нього, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно  УКТ ЗЕД  2711 21 00 00, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору.
          У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Сміла Енергоінвест» зобов`язань з оплати отриманого природного газу за  договором купівлі-продажу природного газу № 12/1126-ТЕ-36 від 24.10.2012 року рішенням  Господарського суду Черкаської області від 15.08.2013 року у справі № 925/988/13 стягнуто з ТОВ «Сміла Енергоінвест» на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України» 2  368 206, 10 грн. основного боргу, 8  101, 20 грн. інфляційних втрат, 28  242, 79 грн. три проценти річних, 112  971, 16 грн. пені та 50  915, 28 грн. судових витрат у виді сплаченого судового збору.
          Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2013 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2013 року у справі № 925/988/13 скасовано в частині стягнення з ТОВ «Сміла Енергоінвест» на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України» основного боргу в розмірі 20 000 грн., в цій частині провадження у справі припинено, в іншій частині рішення залишено без змін.
          Із ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.09.2019 року  у справі № 925/988/13, яка набрала законної сили,  вбачається, що платіжним дорученням № 3603 від 15.05.2019 року КП  «Смілакомунтеплоенерго»  сплачено ПАТ НАК «Нафтогаз України» 36  606, 07 грн., із зазначенням призначення платежу:  судовий збір зг. договору № 14/3522/18 від 26.12.2018 року, без ПДВ не потребує конкурсних торгів, у зв`язку з чим визнано наказ Господарського суду Черкаської області від 20.11.2013 року, виданий судом на примусове виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2013 року і постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2013 року у справі № 925/988/13 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 36  606, 07 грн. судового збору.
          Рішенням Смілянської міської ради від 29.03.2018 року № 67-20/VII затверджено Статут КП «Смілакомунтеплоенерго» в новій редакції (а.с. 22--23), відповідно до якого засновником підприємства є територіальна громада в особі Смілянської міської ради (власник).
          Згідно з п. 3.1. Статуту КП  «Смілакомунтеплоенерго», підприємство створюється з метою отримання прибутку, повного задоволення потреб з надання житлово-комунальних послуг у сфері теплопостачання для населення та юридичних осіб, створення і покращення економічних і соціальних умов трудового колективу підприємства.
          Згідно з п. 6.2.1. Статуту, позивач зобов`язаний виконувати фінансовий план, затверджений виконавчим комітетом міської ради, щоквартально звітувати перед Смілянською міською радою про фінансово-господарську діяльність.
          Визначення основних напрямків діяльності підприємства-позивача, затвердження його планів і звітів про їх виконання є компетенцією власника або органу управління (п. 7.2 Статуту).
          Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 24.10.2018 року № 357 «Про початок опалювального сезону 2018-2019 р.р. в м. Сміла» (а.с. 30) встановлено: теплопостачальним організаціям міста розпочати в м. Сміла опалювальний сезон 2018-2019 років з 25 жовтня 2018 року, в першу чергу забезпечивши подачу теплової енергії лікувальним закладам, дитячим дошкільним та навчальним установам (п. 1).
          Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 12.11.2018 року № 393 «Про тимчасове призупинення освітнього процесу у закладах загальної середньої освіти міста» визначено Управлінню освіти, молоді та спорту тимчасово призупинити освітній процес у закладах загальної середньої освіти № 1, 2, 4, 6, 7, 11, 13, навчально-виховних комплексах «Загальноосвітня школа I ступеня  гімназія імені В.Т. Сенатора», «Загальноосвітня школа I-III ступенів №3  колегіум», «Ліцей - загальноосвітня школа I-III ступенів «Лідер», «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа I-III ступенів № 15» у разі відсутності теплопостачання з 12.11.2018 року до моменту подачі теплової енергії (п. 1).
           13.11.2018 року на позачерговому засіданні комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Смілянської міської ради, оформленого протоколом № 28 (а.с. 36), розглядалось питання про невідкладні заходи щодо запобігання виникненню надзвичайної ситуації, спричиненої відсутністю централізованого опалення, забезпечення безперебійного функціонування об`єктів соціальної сфери і житлових будинків м. Сміла в осінньо-зимовому періоді 2018-2019 років, слухали інформацію міського голови Цибка О.О. про те, що КП «Смілакомунтеплоенерго», яке на сьогоднішній день повинно надавати послуги з теплопостачання 68-тисячному місту, так і не спроможне розпочати опалювальний сезон; НАК «Нафтогаз України» на звернення представників м. Сміла виставляло вимоги: «Потрібно віддати борги приватної компанії і після цього НАК надасть опалення». За результатами обговорення міська комісія з питань ТЕБ та НС вирішила, зокрема: ситуацію, яка склалась на території міста, у зв`язку з відсутністю централізованого теплопостачання, з метою забезпечення безперебійного функціонування об`єктів соціальної сфери і житлових будинків м. Сміла, визначити як небезпечна подія, яка може привести до надзвичайної ситуації місцевого рівня; КП «Смілакомунтеплоенерго» прийняти природний газ в обсягах, необхідних для стабільного проходження опалювального сезону 2018-2019 р.р. та розпочати подачу теплоносія споживачам в повному обсязі, термін  невідкладно; ПАТ «Черкасигаз» (Буяну С.І.) відновити газопостачання  на котельні «Смілакомунтеплоенерго» для забезпечення подачі теплоносія до споживачів, термін  невідкладно.
           15.11.2018 року відбулося позачергове засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій за участю Президента України П.О. Порошенко, оформлене протоколом № 9, з питання про запобігання виникненню надзвичайної ситуації у м. Смілі Черкаської області, пов`язаної із відсутністю теплопостачання, на якому вирішено: рекомендувати НАК «Нафтогаз України» разом з Черкаською облдержадміністрацією та за участю Смілянської міської ради невідкладно забезпечити газопостачання джерел теплової енергії теплогенеруючих та теплопостачальних організацій м. Сміли і укласти необхідні договори.
           25.07.2018 року, 16.11.2018 року позивач звертався до відповідача-1 з листами вих. № 983, вих. № 1420 «Щодо заключення договорів постачання природного газу», в яких виклав прохання укласти договори з постачання природного газу для виробництва теплової енергії з метою надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення споживачам теплової енергії усіх категорій на опалювальний сезон 2018-2019 р.р., до листів додав документи для забезпечення його виконання. Лист від 16.11.2018 року відповідачем-1 отриманий 19.11.2018 року, проте договори постачання природного газу так і не були укладені.
          Відповідач-1 листом №26-5283/1.2-18 від 20.08.2018 року  висловив свою готовність розглянути питання щодо забезпечення природним газом об`єктів КП «Смілакомунтеплоенерго» після отримання копій документів, які свідчать про повернення цілісного майнового комплексу для вироблення та постачання теплової енергії КП «Смілакомунтеплоенерго» (на виконання рішення Вищого господарського суду України від 14.12.2017 у справі № 925/459/17); підписання тристороннього договору про переведення боргу від ТОВ «Сміла Енергоінвест» на КП «Смілакомунтеплоенерго».
          У зв`язку з неукладенням договору на постачання газу між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП «Смілакомунтеплоенерго», у листопаді 2018 року останнє скористалося бездоговірним відбором газу, внаслідок чого ПАТ «Черкасигаз» нарахувало комунальному підприємству за листопад 2018 року 30 971  059, 20 грн. відшкодування послуг балансування -  лист від 27.12.2018 року № 2755/10.
           26.12.2018 року між відповідачем-1  ПАТ НАК «Нафтогаз України», як кредитором, відповідачем-2 - ТОВ «Сміла Енергоінвест», як первісним боржником, та позивачем - КП «Смілакомунтеплоенерго», як новим боржником, укладено договір про переведення боргу № 14/3522/18 (далі спірний Договір, а.с. 20-21), згідно з п. 1.1. якого за згодою кредитора первісний боржник (ТОВ «Сміла Енергоінвест») переводить на нового боржника (КП «Смілакомунтеплоенерго») свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012 року  № 12/1126-ТЕ-36 (далі  зобов`язання), укладеним між  первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов`язанні та змінює  первісного боржника у зобов`язанні.
          Відповідно до п. 2.1., п. 2.2. спірного Договору, сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 36  606, 07 грн., в тому числі: 36  606, 07 грн. судових витрат згідно з рішенням суду у справі № 925/988/13. Сторони погодилися, що вказана в пункті 2.1. Договору сума боргу може бути змінена на підставі відповідної угоди за взаємною згодою сторін.
          Згідно з п.п. 3.2, 3.3. спірного договору, новий боржник зобов`язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у пункті 2.1 статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012 № 12/1126-ТЕ-36; первісний боржник зобов`язується протягом двох робочих днів з моменту набрання чинності цим договором передати новому боржнику всі документи, що стосуються предмету цього договору;
          У п. 6.1. спірного договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
          Спірний Договір  договір про переведення боргу за цивільно-правовим змістом є заміною боржника у зобов`язанні.
          Частиною 1  ст. 233 ЦК України  встановлено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.
          Посилаючись на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 487/7703/15-ц суд першої інстанції, виходив із доведеності правових підстав для визнання недійсним укладеного між сторонами справи договору про переведення боргу №14/3522/18  від 26.12.2018 року як такого, що укладений без дотримання вимог чинного законодавства та під впливом тяжкої обставини, кожна із яких є окремою і достатньою для визнання цього договору недійсним.
          За висновками суду першої інстанції: 
- спірний Договір був укладений зі сторони позивача на вкрай невигідних умовах, на початку опалювального сезону 2018-2019 років діяльність позивача з теплопостачання та подальше безперебійне функціонування всіх соціально-значимих об`єктів м. Сміла опинилось в прямій залежності від позиції відповідача-1, який ухилився від вчасного укладання договорів на постачання природного газу із позивачем;
- спірний договір переведення боргу позивачем був підписаний з метою своєчасного початку опалювального сезону для недопущення непоправних наслідків життєдіяльності міста та збереження функціонування його мережі опалення та без урахування розміру статутного капіталу визначеного п.5.1.Статуту позивача, без будь-якої компенсації майном чи грошима, без наявності на це фінансової спроможності, всупереч затвердженим власником фінансовим планам підприємства; 
- між укладенням спірного договору та договору постачання газу на період 2018-2019 років із КП «Смілакомунтеплоенерго» прослідковується чіткий безпосередній причинно-наслідковий зв`язок; 
- позивач взяв на себе зобов`язання сплати борг -  судові витрати у розмірі 36606, 07 грн. -  встановлений судовим рішенням за іншу юридичну особу без будь-якої компенсації майном чи грошима. Це, зокрема, не відповідає цілям господарської та статутної діяльності КП «Смілакомунтеплоенерго», мета діяльності якого, зокрема, отримання прибутку; 
при  укладенні спірного договору щодо позивача безсумнівно не було дотримано принципів добросовісності, розумності та справедливості.
          При  вирішенні спору судом першої інстанції враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.01.2020 року  у справі № 922/1362/17 щодо неправомірного включення сум судового збору до загальної суми переведеної заборгованості, оскільки судовий збір є складовою заборгованості, що виникла виключно на підставі рішень суду та не стосуються договірного зобов`язання, а отже і передати цю частину заборгованості лише договірним шляхом неможливо.
          При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами доведено наявність правових підстав для визнання недійсним договору про переведення боргу №14/3522/18  від 26.12.2018 року як такого, що укладений  під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про недійсність договору про переведення боргу № 14/3522/18 від 26.12.2018 року, укладеного між НАК  «Нафтогаз України», ТОВ  «Сміла Енергоінвест» та КП «Смілакомунтеплоенерго».
Доводи апеляційної скарги, поданої у справі, не спростовують висновків суду першої інстанції, яким надано належну оцінку встановленим під час розгляду обставинам справи, у зв`язку з чим відхиляються через наступне. 
Відповідно до приписів частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори.
          Спірний договір про переведення боргу № 14/3522/18 від 26.12.2018 року за цивільно-правовим змістом є заміною боржника у зобов`язанні, правове регулювання якого здійснюється відповідно до  ст. 520 Цивільного кодексу України  (далі  ЦК України),  за якою боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
          Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2018 у справі №918/341/16, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі    статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.                            
          Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.
          Отже, правочин, вчинений під впливом тяжкої обставини, носить такі обов`язкові ознаки:
особа вчиняє такий правочин під впливом тяжкої для неї обставини;
особа вчиняє правочин на вкрай невигідних для себе умовах;
особа вчиняє такий правочин добровільно та може бути ініціатором такого правочину;
особа усвідомлює, що вчиняє такий правочин на вкрай невигідних для себе умовах, але вимушена це зробити під впливом тяжкої обставини. Друга сторона повинна усвідомлювати, що контрагент перебуває під впливом тяжкої обставини і вчиняє правочин вимушено, та користується цим.
          Крім того, має бути причинно-наслідковий зв`язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).
          Аналізуючи наведену правову позицію в контексті даних правовідносин, апеляційний суд наголошує, що за встановлених обставин вбачається сукупність наведених ознак, зокрема:
- позивач вчинив такий правочин під впливом тяжкої для нього обставини, оскільки існувала необхідність відновити теплопостачання у м. Сміла у 2018 році, про що свідчать встановлені судом обставини (зокрема, рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 24.10.2018 №357 «Про початок опалювального сезону 2018-2019рр. в м. Сміла»; протокол позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Смілянської міської ради від 13.11.2018 №28, довідка метеорологічної станції м. Сміла; лист, направлений позивачем відповідачу; також єдина дата спірного договору та договору постачання природного газу, укладені між позивачем та    АТ «НАК «Нафтогаз України»);
- спірний правочин очевидно було вчинено на вкрай невигідних для позивача умовах, позивач взяв на себе зобов`язання сплатити борг -  судові витрати у розмірі 36606, 07 грн. -  встановлений судовим рішенням за іншу юридичну особу без будь-якої компенсації майном чи грошима. Це, зокрема, не відповідає цілям господарської та статутної діяльності КП «Смілакомунтеплоенерго», мета діяльності якого, зокрема, отримання прибутку.           При  укладенні спірного договору щодо позивача безсумнівно не було дотримано принципів добросовісності, розумності та справедливості.
- позивачем вчинено такий правочин добровільно (що сторонами не заперечується);
- крім того, позивач усвідомлював, що вчиняє такий правочин на вкрай невигідних для себе умовах, але вимушений це зробити під впливом тяжкої обставини.
          Наведеним підтверджується наявність причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та укладеним правочином та відповідно спростовуються доводи скаржника про невідповідність висновку суду першої інстанції стосовно вчинення спірного правочину під впливом тяжкої обставини, що в силу  статті 233 ЦК України  є підставою для недійсності правочину.
          При цьому, судом враховуються посилання апелянта на приписи  Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 року №867  (набрала чинності з 01.11.2018 року), якою затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.
          Положенням визначено обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.
          Цим Положенням покладаються такі спеціальні обов`язки на АТ «НАК «Нафтогаз України»), зокрема, постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору).
          За змістом Положення виробник теплової енергії має право з 01.11.2018 по 01.05.2021 придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у АТ «НАК «Нафтогаз України» у разі виконання, зокрема, умов щодо укладення виробником теплової енергії договору постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України» відповідно до законодавства; досягнення певного рівня розрахунків за газ; реструктуризації існуючої заборгованості.
          Так, зокрема, Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, не передбачає права АТ «НАК «Нафтогаз України» вимагати укладення договорів про переведення боргу як обов`язкової передумови постачання природного газу виробникам теплової енергії. Обов`язок АТ «НАК «Нафтогаз України» продавати і постачати природний газ не ставиться в залежність від укладення чи неукладення з виробником теплової енергії такого роду договору.
          При цьому, апеляційним господарським судом враховується, що Верховним Судом у справах №925/1368/19, №925/1545/19, №925/553/20, №925/554/20 переглядалися рішення судів першої та апеляційної інстанції, за якими визнано недійсними: договори №14/3520/18, №14/3523/18, №14/3524/18 №14/3525/18 про переведення боргу, які укладені 26.12.2018 між АТ «НАК «Нафтогаз України» (кредиторі), ТОВ «Сміла Енергоінвест» (первісний боржник) та КП «Смілакомунтеплоенерго» (новий боржник). 
          Крім того, 16.01.2020 в межах справи №922/1362/17 Верховним Судом переглянуто рішення, в якому позивач, так само, посилаючись на положення  статті 233 Цивільного кодексу України, вказував, що за відсутності тяжкої обставини у виді обов`язку захистити права та інтереси споживачів теплової енергії, забезпечити стале проходження опалювального сезону 2018 -2019 років в умовах дискримінації з боку постачальника АТ «НАК «Нафтогаз України», спірні правочини щодо переведення боргу без будь-яких компенсацій позивач не вчинив би або вчинив на інших умовах. Під час касаційного провадження в зазначеній справі Верховним Судом викладено висновки щодо питання застосування  статті 233 Цивільного кодексу України  у подібних правовідносинах.
          За результатами перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах №925/1368/19, №925/1545/19, №925/553/20, №925/554/20 не знайшов підстав для відступу від висновків викладених у постанові Верховного Суду у справі №922/1362/17 від 16.01.2020 року. 
          Обгрунтованими визнаються посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на необхідність врахування правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 16.01.2020 у справі № 922/1362/17 (п. 75) та від 13.12.2018 у справі № 905/2797/17, де Верховний Суд погодився, що судовий збір є складовою заборгованості, що виникла виключно на підставі рішення суду і не стосується договірного зобов`язання, а отже і передати цю частину заборгованості лише договірним шляхом неможливо, і нормами господарського процесуального закону передбачено інший порядок виконання такого обов`язку (шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні).
          Посилання скаржника на необхідність застосування  статті 22 Закону України «Про теплопостачання», колегія суддів відхиляє, оскільки при визнанні недійсними правочинів на підставі  статті 233 Цивільного кодексу України  положення зазначеної норми, у даному випадку, не впливають на кваліфікацію спірних правовідносин (п. 76 постанови від 16.01.2020 Верховного Суду у справі №922/1362/17).
          Застосування до спірних у даній справі правовідносин положень ч. 3  ст. 22 Закону України «Про теплопостачання»  суперечить принципам та нормам, закріпленим, в тому числі, у  Конституції України, та не підлягає застосуванню на підставі ч. 6  ст. 11 ГПК України. Поширення положень ч. 3  ст. 22 Закону України «Про теплопостачання»  на вказані правовідносини буде мати наслідком протиправного позбавлення органу місцевого самоврядування (в тому числі через створювані ним комунальні підприємства) права розпорядження своєю власністю та містить ознаки дискримінаційного підходу в частині визначення юридичної поведінки сторін господарських правовідносин з порушенням принципу рівності та пропорційності, а, отже, суперечить справедливому застосуванню норми права як елементу верховенства права.
          Згідно  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
          Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини    у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).
          Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
          У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.
          Обов`язок доказування, встановлений  статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
          Твердження Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про недоведеність позивачем існування таких обставин, з якими вимоги  статті 233 ЦК України  пов`язують недійсність правочину, не підтвердились під час розгляду справи  та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
          Таким чином, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що зібраними у справі доказами в їх сукупності доведено наявність правових підстав для визнання недійсним на підставі  ст.233 ЦК України  укладеного між сторонами справи договору переведення боргу від 26.12.2018 як такого, що укладений    без дотримання вимог чинного законодавства та під впливом тяжкої обставини.
          Під час апеляційного перегляду не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення.
          З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі № 925/1371/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
          Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
                                                                                                             ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.02.2022 у справі №925/1371/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".
4. Матеріали справи №925/1371/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 14.11.2022.
Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                А.І. Тищенко

                                                                                Ю.Б. Михальська