КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9782/2022
справа № 753/16276/20
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 1 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Судді - доповідача:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                           Соколової В.В.
                                                   Поліщук Н.В.
      За участі секретаря             Моторіної В.А.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2   на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Компанії «Візз Ейр Хангарі Лтд.» про стягнення недоплаченої заробітної плати,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Компанії «Візз Ейр Хангарі Лтд.», в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату за період з 2017 року по 2020 рік у розмірі 840 102,57 грн.
В обґрунтування позовної заяви вказував, що   з травня 2013 року він працював в угорській авіакомпанії «Візз Ейр», де спочатку був працевлаштований на посаду другого пілота, а 31.08.2017 прийнятий до Компанії «Візз Ейр Хангарі Лтд.» на посаду командира повітряного судна. 22 червня 2020 року був звільнений з посади командира повітряного судна Компанії «Візз Ейр Хангарі Лтд.». Позивач посилається на ту обставину, що Компанією "Візз Ейр Хангарі Лтд.", яка діє через своє представництво, було недоплачено заробітну плату, безпідставно вирахувано з виплачуваної заробітної плати суму так звану «swiss tax» та здійснено це без отримання від позивача згоди. Так, у довідці про доходи № 53 від 19 червня 2020 року є графа «Податок, який стягується з винагороди, що одержується у зв`язку з роботою за наймом, яка здійснюється на борту повітряного судна, що експлуатується в міжнародних перевезеннях, відповідно до п. 3 ст. 15 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою від 30.10.2000 року та законодавства Швейцарії (грн)». Згідно із даними вищезазначеної графи, а також розрахункових відомостей (Pay Slip) за період з 2017 року по 2020 роки, є графа "Swiss tax". Відповідно до цієї графи: у 2017 році було недоплачено 68 493,25 грн., у 2018 році - 361 131,92 грн., у 2019 році - 327 559,14 грн. та у 2020 році - 82 918,26 грн., що загалом за період з 2017 року по 2020 рік становить - 840 102,57 грн. Позивачу не зрозуміло чому було утримано податок, який стягується з винагороди, що одержується у зв`язку з роботою за наймом, яка здійснюється на борту повітряного судна, що експлуатується в міжнародних перевезення, якщо він отримував заробітну плату на території України в гривнях на свою картку, адже жодних винагород на іншій території позивач не отримував. Вважає, що протягом всього часу позивачу відповідач недоплачував заробітну плату, здійснюючи це на власний розсуд.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Компанії «Візз Ейр Хангарі Лтд.» про стягнення недоплаченої заробітної плати відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, 04.08.2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить рішення суду скасувати частково та постановити нове рішення в частині стягнення на користь позивача  з відповідача недоплачену заробітну плату за вересень 2017 року у розмірі 16 651, 52 грн, жовтень 2017 року - 13 467, 24 грн, листопад 2017 року 25 951, 56 грн, що загалом становить 55 070, 32 грн, мотивуючи тим, що рішення незаконне та необґрунтоване.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що жодних змін істотних умов трудового договору не відбулось, не відповідають обставинам справи, оскільки відповідач не надав суду доказів погодження з позивачем вирахування у нього податкових зобов`язань відповідно до законодавства Швейцаріі.
Вказує, що позивач під час укладання Трудового договору не був обізнаний про необхідність сплати будь-яких податків відповідно до законодавства інших держав.
Також вказує, що позивач не знав, про реєстрацію відповідача в Угорщині, та наявність правових зв`язків зі Швейцарією.
 Представник позивача у суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для їх задоволення, адже встановив правомірність застосування Швейцарського податку «Swiss tax» до доходу із заробітної плати позивача відповідачем, який на підставі відповідних положень   конвенцій про уникнення подвійного оподаткування є податковим резидентом Швейцарії.
Колегія суддів погоджується з висновками  суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 31.08.2017 ОСОБА_2 прийнятий на посаду командира повітряного судна в Компанію «Візз Ейр Хангарі Лтд.», що підтверджується Трудовим договором № 14 від 31.08.2017 (т. 1 а.с. 8-20 ).
22 червня 2020 року був звільнений з посади командира повітряного судна Компанії «Візз Ейр Хангарі Лтд.», що підтверджується наказом № 247-к від 28.05.2020 (т. 1 а.с. 25).
Як вбачається  із позовних вимог, позивач вважає, що Компанією "Візз Ейр Хангарі Лтд.", яка діє через своє представництво, було недоплачено заробітну плату, безпідставно вирахувано з виплаченої заробітної плати суму так звану «swiss tax» та здійснено це без отримання від позивача згоди на те.
Так, у довідці про доходи № 53 від 19 червня 2020 року є графа «Податок, який стягується з винагороди, що одержується у зв`язку з роботою за наймом, яка здійснюється на борту повітряного судна, що експлуатується в міжнародних перевезеннях, відповідно до п.3 ст. 15 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою від 30.10.2000 року та законодавства Швейцарії . (т. 1 а.с. 60-63).
Згідно із даними вищезазначеної графи, а також розрахункових відомостей (Pay Slip) за період з 2017 року по 2020 роки, є графа "Swiss tax". Відповідно до цієї графи: у 2017 році було недоплачено 68 493,25 грн., у 2018 році - 361 131,92 грн., у 2019 році - 327 559,14 грн. та у 2020 році - 82 918,26 грн., що загалом за період з 2017 року по 2020 рік становить - 840 102,57 грн. (т. 1 а.с. 7, 26-59).
Відповідно трудового договору № 14 між Компанією «Візз Ейр Хангарі Лтд» та ОСОБА_2 від 31 серпня 2017 року   зазначено, що компанія «Візз Ейр Хангарі Кфт» є юридичною особою за законодавством Угорщини з місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_1 : номер торгового реєстру 01-09-964332 (далі - «Роботодавець»), яка діє на території України через Представництво «Візз Ейр Хангарі Кфт.»  
Згідно із пунктом 3.3.4 статті 4 Трудового договору, Роботодавець зобов`язаний сплачувати податки, збори та обов`язкові платежі, які підлягають сплаті щодо усіх виплат за цим Договором відповідно до законодавства України.
Відповідно до пункту 4.1. статті 4 Трудового договору встановлено розмір заробітної плати позивача - 3 523,75 євро на місяць, що сплачується у гривнях за офіційним обмінним курсом, встановленим Національним банком України.
Згідно із пунктом 4.6. статті 4 Трудового договору, заробітна плата, оплата за сектор та інші виплати, що мають бути здійснені Працівнику Роботодавцем за цим Договором (далі разом «Платежі»), виплачуються працівнику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Працівника.
Відповідно до пункту 4.7. Трудового договору, Роботодавець нараховує та утримує з сум Платежів усі необхідні податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені законодавством України.
31 березня 2020 року між сторонами будо укладено додаткову угоду до трудового договору № 14 (т.1 а.с. 23-24).
Відповідно до додаткової угоди до трудового договору № 14, розмір заробітної плати становив 3  562,50 Євро за квітень 2020 року.
Відповідно до ст. 8 КЗпП України, трудові відносини громадян України, які працюють за її межами, а також трудові відносини іноземних громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях України, регулюються відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право».
За положеннями статті 8-1 КЗпП України, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про міжнародне приватне право», до трудових відносин застосовується право держави, у якій виконується робота, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Згідно з пунктом 3 статті 15 Конвенції зі Швейцарією винагорода, що одержується у зв`язку з роботою за наймом, яка здійснюється на борту морського або повітряного судна, що експлуатується в міжнародних перевезеннях підприємством Договірної Держави, може оподатковуватись у цій Державі. 
Конвенція була ратифікована Законом України від 10 січня 2002 року №2929-111 та набрала чинності для України 26 лютого 2002 року. Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про міжнародні договори"  , згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку  про те, що компанія «Візз Ейр Хангарі Лтд» є податковим резидентом Швейцарії, у зв`язку із чим оподаткування позивача  здійснювалося за податковим законодавством Швейцарії, Конвенції між урядами України і Швейцарії від 30.10.2000 року .
 Подаючи апеляційну скаргу на рішення суду,  позивач зазначив, що  під час укладання трудового договору він не був обізнаний  про необхідність сплати будь-якого податку відповідно до законодавства інших держав. Також він не був обізнаний із  тим, що відповідач, який зареєстрований в Угорщині, має будь-які зв`язки  із Швейцарією.
Відповідно позивачу не було доведено до відома про вирахування із обумовленої ним із роботодавцем   заробітної плати  податку «swiss tax» і зменшення розміру заробітної плати на суму вказаного податку.
Позивач вважає, що він був працевлаштований 31 серпня 2017 року, а отримав повний розмір заробітної плати , з якої позивач зміг встановити вирахування  «swiss tax» тільки на початку жовтня 2017 року , тобто лише у жовтні 2017 року йому стало відомо про відрахування ( зменшення) його заробітної плати на суму податку «swiss tax», що стало, на його думку,  зміною істотних умов праці. Позивач просить частково скасувати рішення суду  та стягнути на його користь  з відповідача недоплату у  розмірі  вирахуваного податку за вересень 2017 року- 15 651, 52 грн, жовтень 2017 року- 13 467, 24 грн, листопад 2017 року - 25 951, 56 гривень, що загалом становить 55 070, 32 гривні.
Колегія суддів вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки  позивач отримував дохід  в тому числі з вересня по жовтень 2017 року  у зв`язку із здійсненням роботи на борту морського або повітряного судна , що експлуатується в міжнародних перевезеннях. Конвенція із Швейцарією не містить положень, які б звільняли   від оподаткування заробітної плати  позивача.
 Оподаткування  доходів  фізичних осіб визначається  окремим податковим законодавством на рівні держави, а не роботодавцем при укладанні трудового договору, а тому стягнення податку при виплаті заробітної плати не є зміною істотних умов праці в розумінні трудового законодавства України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, так як  у трудовому договорі, укладеному  між позивачем та відповідачем не  відбулося будь-яких істотних змін умов праці.
              У доводах, викладених в  апеляційній скарзі,колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, адже посилання на необізнаність позивача щодо походження резидентності роботодавця, з яким позивач укладав трудовий договір є безпідставними, також матеріали справи спростовують твердження щодо сумнівів позивача про правовий зв`язок відповідача з іншою країною, у даному випадку Швейцарією.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував  обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку відмову в задоволені позовних вимог.
Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.
 Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Керуючись ст.  367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,
 
                                                   П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено   06 грудня 2022 року.

Суддя - доповідач:                                      

 
Судді: