ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6763/22 Справа № 216/1899/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цимбалістенко  О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/1899/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Біла А.В.

сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня 2022 року, яка постановлена суддею Цимбалістіченко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 31 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що національність його матері ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) зазначена як росіянка, однак його бабуся ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ) за національністю є німкенею. У виданому позивачу в шістнадцятирічному віці паспорті, помилково вказано його національність - росіянин.
При зверненні до органів ДРАЦС йому та його матері було відмовлено у внесенні змін до актового запису щодо національності, оскільки підставою для внесення змін можуть бути допущені помилки та вказані неправильні відомості.
Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, а єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення змін в актовий запис про її народження щодо національності її батьків, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив суд:
- встановити неправильність запису в розділі відомості про матір ОСОБА_2 , щодо значення національності «росіянка» в актовому записі про народження ОСОБА_1 №690 від 07.08.1969 року, що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області;
- зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняти заходи щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 №690 від 07.08.1969 року що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, а саме змінити відомості про матір дитини у графі «національність» вказавши, що національність її матері - ОСОБА_2 - «німкеня»;
- встановити неправильність запису в розділі відомості про батька ОСОБА_1 щодо значення національності «росіянин» в актовому записі про народження ОСОБА_6 №566 від 08.07.1993, що складений Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області;
- зобов`язати Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийняти заходи щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_6 №566 від 08.07.1993, що складений Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, а саме змінити відомості про батька дитини у графі «національність» вказавши, що національність її батька ОСОБА_1 - «німець».
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня 2022 року закрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що закриття провадження у справі позбавляє позивача права на доступ до суду та на доведення підстав свого позову. Наполягає на тому, що його позовні вимоги ґрунтуються на встановленні неправильності в акті цивільного стану та ним не оспорюється неправомірність відмови від фіксації національності в офіційних документах, тому Постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 810/2732/18 не може бути застосована до правовідносин сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кисилевича С.Ф., які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції,  08.04.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складений висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану щодо внесення виправлень в графі національність ОСОБА_2 - матері позивача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що її національність в паспорті громадянина Радянського Союзу (який вона мала під час реєстрації шлюбу та народження сина) могла визначатися за національністю її батька, який є росіянином.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту неправильності в актових записах цивільного стану та внесення відповідних змін, зокрема, просить встановити факт неправильності запису про національність його матері в актовому записі про народження позивача та внести відповідні зміни, встановити факт неправильності запису про національність позивача в актовому записі про народження його доньки та внести відповідні зміни.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України виходив з того, що, у зв`язку з неможливістю встановлення у судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності, цей спір не лише не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а й в судовому розгляду взагалі.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 22  Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).
Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та в яких зазначено про можливість оскарження його у судовому порядку.
Підпунктами  2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.
Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.
Відповідно до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.
При цьому, чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
Згідно зі ст. 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.
Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає ст. 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».
Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.
Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила у постанові від 29 травня 2019 року у справі №398/4017/18, постанові від 11 вересня 2019 року № 810/2732/18.
Таким чином, у зв`язку з неможливістю вирішення в судовому порядку питань щодо належності осіб до певної національності цей спір не підлягає розгляду у судовому порядку взагалі.
Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги ґрунтуються на встановленні неправильності в акті цивільного стану та ним не оспорюється неправомірність відмови від фіксації національності в офіційних документах, тому Постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 810/2732/18 не може бути застосована до правовідносин сторін, колегією суддів не приймаються, оскільки, фактично ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про встановлення факту неправильності в актових записах цивільного стану щодо національності позивача та його матері та внесення відповідних змін, однак, в обраний позивачем спосіб, факт належності особи до певної національності не встановлюється і не може розглядатись в порядку цивільного судочинства.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня 2022 року  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий: 

Судді: