ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7998/22  Номер провадження 22-ц/814/4787/22	Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Обідіної О.І.,
суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,
за участю секретаря: Владімірова Р.В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу адвоката Караченцева Юрія Леонідовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1  на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2022 року, в складі судді Бугрія В.М., дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначена, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики,
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики.
В обґрунтування вимог зазначала, що 19 липня 2020 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачу передано грошові кошти у розмірі 250000 доларів СІІІА на строк до 19.07.2021 року. Станом на 15.07.2022 року з боку відповідача жодних грошових коштів на сплату боргу не надходило.
Вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх боргових зобов`язань, що змусило її як позикодавця звертатись до суду з вимогою про примусове стягнення грошових коштів. 
З метою забезпечення заявлених вимог просила заборонити відчуження належного відповідачу житлового будинку та земельної ділянки, а також транспортного засобу – автомобіля Mercedes-Benz GLE 43 AMG COUPE 2018 року випуску, оскільки існує можливість реалізації вказаного майна у зв`язку з намірами його власника виїхати на постійне місце проживання до країн Європейського Союзу. 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2022 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.
Заборонено відчуження будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141172971720, виданий 24.10.2017, видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Документ отримано з ЄРД; рішення, серія та номер: 2221, виданий 14.11.2017, видавник: Пісочинська селищна рада, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень) з відкриттям розділу), індексний номер: 38052467 від 10.11.2017 09:36:21, приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна.
Заборонено відчуження земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,09 Га, кадастровий номер: 6325157900:03:020:0053, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Пісочинська селищна рада, садівниче товариство «Санро», яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 2429, виданий 13.07.2010, видавник: Саврасова І.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37983943 від 07.11.2017 12:44:35, приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна.
Заборонено відчуження автомобіля Mercedes-Benz GLE 43 AMG COUPE 2018, WIN НОМЕР_2 , днз НОМЕР_3 , який зареєстрований за відповідачкою ОСОБА_1 у ТСЦ № 6350 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Караченцев Ю.Л. оскаржив її в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову як необґрунтованої. 
Вказував, що позивачем не наведено жодного обґрунтування стосовно необхідності забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження належного відповідачу майна. При цьому, не доведено існування намірів відповідача відчужити майно або чинити перешкоди у виконанні можливого рішення суду, тобто не наведено відповідного обґрунтування, яке могло б свідчити про достатність правових підстав для застосування заходів забезпечення позову. 
Також до матеріалів справи не надано доказів належності об`єкту заборони - житлового домоволодіння відповідачу на праві приватної власності. 
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2022 ОСОБА_2 подано до Октябрського районного суду м. Полтави позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 коштів за договором позики.
Одночасно, в цей же день, нею подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку та земельної ділянки, розташованих в садівничому товаристві «Санро» на території Пісочинської селищної ради, Харківської області, та належного відповідачу автомобіля Mercedes-Benz GLE 43 AMG COUPE 2018.
16.08.2022 суддею Октябрського районного суду м. Полтави Бугрієм В.М. відкрито провадження по справі, яку визначено розглянути в спрощеному порядку без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.
18.08.2022 Октябрським районним судом м. Полтави винесено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову та заборонено відчуження будинку АДРЕСА_2 , а також автомобіля Mercedes-Benz GLE 43 AMG COUPE 2018.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Таким чином, саме на позивача як ініціатора вжиття обмежувальних заходів закон покладає обов`язок не лише навести наявність підстав для забезпечення заявлених ним вимог, а й довести наявність для цього достатніх правових підстав.
Самі по собі твердження позивача про можливість утруднення виконання судового рішення є непереконливими та формальними і не можуть розцінюватись як підстави, з якими процесуальне законодавство пов`язує забезпечення позову. 
Крім того, посилання ОСОБА_2 в своїй заяві про забезпечення позову на те, що відповідач планує виїхати за межі України на постійне місце проживання до країн Європейського Союзу, а відтак буде розпродавати належне їй майно, не можуть братись до уваги, оскілки фактично є лише припущенням самого позивача, яке не ґрунтується на жодному належному доказі. 
Також, суд першої інстанції не дав оцінки відсутності відповідних правоустановчих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки позивачем до справи приєднано витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, в якому йдеться про декларацію щодо готовності об`єкта до експлуатації, який датований 07.11.2017 р., тобто п`ятирічної давності. Інших документів які б свідчили про належність вказаного нерухомого майна відповідачу станом на день звернення до суду з позовом - матеріали справи не містять. 
Крім іншого, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_2 уже зверталась з аналогічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, у зв`язку з чим ухвалою Полтавського районного суду від 15.08.2022 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 
Окрім того, позивачем в межах цієї справи подано заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту та заборону відчуження на аналогічне майно відповідача ОСОБА_1 . 
Ухвалою Полтавського районного суду від 26.07.2022 р. в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено з підстав його необґрунтованості.
В ході розгляду справи, ОСОБА_2 вдруге подала до суду заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої Полтавський районний суд своєю ухвалою від 11.08.2022 повторно відмовив, посилаючись на відсутність достатніх правових підстав для забезпечення позову у визначений позивачем спосіб. 
Після чого, 16.08.2022 ОСОБА_2 звернулась з аналогічним позовом та відповідно із заявою про його забезпечення вже до Октябрського районного суду м. Полтави. 
Відкриваючи провадження за вказаним позовом та вирішуючи питання про його забезпечення, суд першої інстанції порушив вимоги розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», якою змінено територіальну підсудність розгляду судових справ Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області та безпідставно відкрив провадження по справі, тим більше, що на розгляду Полтавського районного суду вже перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики. 
Також, під час розгляду апеляційної скарги на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій вона стверджує про те, що жодного разу до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів не зверталась, хто міг від її імені подати таку позовну заяву вона не знає, у зв`язку з чим просить повідомити правоохоронні органи про такий факт шахрайства. 
Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції не пересвідчився в реальності існуючого між сторонами спору, прийняв позовну заяву та заяву про забезпечення позову з порушенням правил територіальної підсудності, не звернув увагу на те, що до самої позовної заяви не приєднано витягу з паспорта особи позивача, а лише приєднано копію пенсійного посвідчення, місцем реєстрації відповідача вказано садівниче товариство «Санро». 
За казаних обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції як постановлена з порушенням вимог процесуального права – скасуванню, з постановленням нової ухали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката Караченцева Юрія Леонідовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2022 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2022 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна