Постанова 
Іменем України
(додаткова)                                       
 
31 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 175/3768/18
провадження № 61-20978св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач -  ОСОБА_3 ,
представник відповідача -  Сагайдак Андрій Васильович ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_3 -  Сагайдака Андрія Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення.
Історія справи
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_3 , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право спільної часткової власності на 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,081 га, кадастровий номер 1221411000:02:001:0123, та право спільної часткової власності на 1/2 житлового будинку літера А-2 загальною площею 
286,3 кв. м, погріб літ. ПГ, балкон, тераса літ. а-1, ганок літ. а, господарські будівлі та споруди - навіс літ. Б, споруди № 1-3, І за адресою: 
АДРЕСА_1 , та встановити порядок користування спільним майном - земельною ділянкою та житловим будинком.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача  ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката по цивільній справі. Доповнено резолютивну частину рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року наступним абзацом: «Стягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_3 суму судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 74 000,00 грн».
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 
від 04 грудня 2020 року - без змін.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 
від 02 березня 2021 року змінено, зменшено стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму судових витрат на правничу допомогу адвоката з 74 000,00 грн до 30 000,00 грн.
Постановою Верховного Суду від 13 липня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області              від 04 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 30 червня 2021 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення
У липні 2022 року представникОСОБА_3 -  Сагайдак А. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді касаційної інстанції у сумі 10 000,00 грн.
Позиція Верховного Суду
Частиною першою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви представника  ОСОБА_3 - Сагайдак А. В. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Правничу допомогу на стадії касаційного розгляду справи № 175/3768/18 ОСОБА_3 надавав адвокат Сагайдак А. В., який діяв на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 27 квітня 
2022 року №27-04/01 та ордеру від 02 травня 2022 року АЕ №1129605. Зокрема, 02 травня 2022 року через засоби поштового зв`язку представник ОСОБА_3 - Сагайдак А. В. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 
від 04 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 30 червня 2021 року, доводи якого були враховані судом касаційної інстанції при перегляді справи в касаційному порядку.
У відзиві на касаційну скаргу представник  ОСОБА_3 - Сагайдак А. В. зазначав, що на підставі договору №27-04/01 про надання правової (правничої) допомоги від 27 квітня 2022 року та ордеру від 02 травня 
2022 року АЕ №1129605 відповідачу надана правнича допомога у підготовці та подачі відзиву на касаційну скаргу, включаючи аналіз матеріалів справи, збір та аналіз судової практики. Посилаючись на фактичну оплату гонорару адвоката у розмірі 10 000,00 грн (квитанція від 02 травня 2022 року 0.02532919031.1), а також на те, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, який може понести сторона при перегляді справи в касаційному порядку, становить 30 000,00 грн, заявник просив здійснити розподіл зазначених витрат на підставі положень статті 141, 416 ЦПК України.
До заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі, представник ОСОБА_3 - Сагайдак А. В. додав копію договору №27-04/01 про надання правової (правничої) допомоги від 27 квітня 2022 року та акту виконаних робіт, складеного 26 липня 2022 року із зазначенням опису послуг, наданих відповідачу у період з 27 квітня 2022 року по 26 липня 
2022 року, на загальну суму 10 000,00 грн.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану відповідачу на стадії касаційного перегляду справи, колегія суддів враховує наступне.
Згідно з пунктом 1.2 зазначеного вище договору правова (правнича) допомога, яка надається ОСОБА_3 за договором, полягає у наступному: ознайомлення та аналіз матеріалів цивільної справи №175/3768/18, а також підготовка для клієнта, від імені та в інтересах клієнта відзиву на касаційну скаргу у справі №175/3768/18. 
Сума гонорару за даним договором становить 10 000,00 грн та перераховується клієнтом на поточний рахунок адвокатського об`єднання протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору (пункт 5.2 договору).
Водночас, пунктом 5.4 договору передбачено, що сума гонорару, вказана в пункті 5.2 цього договору, не враховує додаткову правову допомогу, яка не передбачена пунктом 1.2. договору. Вказана правова допомога замовляється клієнтом додатково і підлягає узгодженню в відповідних додаткових угодах до цього договору.
Згідно з актом виконаних робіт до договору №27-04/01, складеним 26 липня 2022 року, відповідачу були надані послуги, як ті, що передбачені пунктом 1.2 договору, так і інші (перевірка та доведення до відома клієнта актуального стану призначення/ розгляду/ вирішення його справи у Верховному Суді (справа № 175/3768/18) за допомогою інтернет ресурсів         (2 год); підготовка проєкту заяви про винесення додаткової постанови у справі № 175/3768/18 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (2 год)). При цьому жодних додаткових угод до договору про надання правової (правничої) допомоги від 27 квітня              2022 року № 27-04/01 щодо надання зазначених додаткових послуг, як це передбачено пунктом 5.4 договору, заявником не надано.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на необґрунтовано завищений представником ОСОБА_3 - Сагайдаком А. В. час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги, передбаченої пунктом 1.2 договору, зокрема в акті виконаних робіт зазначено, що сумарний час для підготовки відзиву на касаційну скаргу становить 15 годин (6 год - підготовка та складання, 4 год - вивчення правових висновків Європейського суду з прав людини, 4 год - вивчення правових висновків національних судів, 0,5 год - відправлення копії відзиву іншим учасникам процесу, 0,5 год - підготовка та подання відзиву).
Ураховуючи наведене, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу на стадії касаційного розгляду, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги від 27 квітня 2022 року № 27-04/01, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що визначений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді касаційної інстанції (10 000,00 грн) є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належним чином обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.
Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом відповідача послуг під час розгляду справи в суді касаційної інстанції за касаційною скаргою позивача та їх характер, розгляд справи в суді касаційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, а також необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії касаційного розгляду цієї справи.
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_3 - Сагайдака Андрія Васильовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 
5 000,00 (п`ять тисяч) грн.
У задоволенні іншої частини вказаної заяви представника  ОСОБА_3 - Сагайдака Андрія Васильовича відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий             	Є. В. Синельников  	
Судді            	О. В. Білоконь   О. М. Осіян  	
 	С. Ф. Хопта	
 	 	
 	В. В. Шипович