ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/2484/22	
(суддя Прасов О.О., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №280/2484/22 за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради Запорізької області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                 ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 16 лютого 2022 року звернувся до суду з позовом до Вільнянської міської ради Запорізької області, згідно з яким, просить: 
- визнати недійсним рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 23.12.2021 за №16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 »;
- визнати протиправними дії Вільнянської міської ради щодо неприйняття рішення по заяві позивача від 27.09.2021 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 1,9816 га кадастровий номер 2321510100:03:001:0035 для ведення особистого селянського господарства; 
- зобов`язати Вільнянську міську раду надати позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 1,9816 га кадастровий номер 2321510100:03:001:0035 на території м.Вільнянськ, згідно його заяви (клопотання) від 27.09.2021 року.           
Позов обґрунтовано тим, що 27.09.2021 позивач вчергове звернувся до відповідача з клопотанням щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, однак листом від 26.10.2021 позивачу повідомлено про відсутність підстав для надання такого дозволу. Також, листом від 28.12.2021 Вільнянська міська рада повідомила позивача проте що рішенням №24 від 16.11.2017 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищенаведеної земельної ділянки для подальшої передачі в оренду та рішенням Вільнянської міської ради від 23.12.2021 за №16 було затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку в оренду строком на 7 років для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 .
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року закрито провадження в адміністративній справі №280/2484/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради про визнання недійсним рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 23.12.2021 за №16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 » (а.с.60-63).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправною бездіяльність Вільнянської міської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 27.09.2021, з урахуванням вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 2321510100:03:001:0035 площею 1,9816 га. у власність для ведення особистого селянського господарства.
Зобов`язав Вільнянську міську раду повторно розглянути клопотання позивача від 27.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 2321510100:03:001:0035 площею 1,9816 га. у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення з урахуванням вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.
У задоволені іншої частині позовних вимог відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що листи Виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 26.10.2021 за №02-02-09/639 та від 28.12.2021 за №02-02-09/731 не можуть вважатись рішенням суб`єкта владних повноважень щодо відмови у наданні такого дозволу, оскільки фактично рішення відповідачем у встановленому законом порядку не приймалось.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки фактично позбавив позивача на ефективний судовий захист порушених прав. Зазначає про те, що перша позовна вимога судом першої інстанції взагалі не розглядалася.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що у рішенні Вільнянської міської ради від 29.07.2021 за №41 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» зазначено: «… Керуючись ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.12, 122 Земельного кодексу України, розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 від 15.06.2021 та подані документи, у зв`язку з наявністю рішення Вільнянської міської ради щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення запитуваної громадянином ОСОБА_1 земельної ділянки для передачі в оренду для ведення особистого селянського господарства, а також у зв`язку з накладенням ухвалою Вільнянського районного суду від 23.05.2019 у справі за №314/1987/19 арешту на земельну ділянку, Вільнянська міська рада ВИРІШИЛА: відмовити громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9816 га, кадастровий номер 2321510100:03:001:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с.19).
Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з повторним клопотанням від 27.09.2021 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.17).
У зв`язку з тривалою відсутності відповіді на подане клопотання, 29.11.2021 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання інформації щодо розгляду його клопотання від 27.09.2021 року (а.с.18).
Листом від 28.12.2021 року №02-02-09/731 відповідач повідомив позивачу про те, що по поданим позивачем клопотанням відповідач інформував його листами від 17.09.2021 року №02-02-09/564 та від 26.10.2021 року №02-02-09/639 про те, що рішенням від 29.07.2021 за №41 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9816 га, кадастровий номер 2321510100:03:001:0035. В цьому листі відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Вільнянської міської ради від 23.12.2021 за №16 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (а.с.22-23).
Правомірність дій відповідача щодо належного розгляду заяви позивача від 27.09.2021 року є предметом спору переданого на вирішення суду.
          Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (ч.1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету (ч.1 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Як зазначено у ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. (…).
При цьому, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. 
Тобто, відповідач наділений повноваженнями за результатом розгляду поданого позивачем клопотання від 27.09.2021 року надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, таке рішення має бути прийнято та оформлено у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Системний аналіз положень статті 2 КАС України в кореспонденції з приписами статті 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, дає можливість дійти висновку, що суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.
Зі змісту рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R/80/2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, випливає, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Слід зазначити, що з приписів норм діючого права є неприпустимим підміна судом суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.
На цій підставі суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. У зв`язку з цим, судом першої інстанції було обрано найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права, а саме зобов`язання відповідача розглянути відповідну заяву позивача по суті.
Покладення на відповідача обов`язку надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за відсутністю рішення відповідача по суті цього питання прийнятого у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що перша позовна вимога судом першої інстанції взагалі не розглядалася, оскільки ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року закрито провадження в адміністративній справі №280/2484/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради про визнання недійсним рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 23.12.2021 за №16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 ». Зазначене свідчить про розгляд та вирішення судом вказаної позовної вимоги (а.с.60-63).
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №280/2484/22 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
                    Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов