ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 677/1444/21
Провадження № 33/4820/533/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Киричука Сергія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2022 року, – 
в с т а н о в и в :
Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. 
За постановою судді, 14 серпня 2021 року о 22 год. 29 хв. ОСОБА_1 по вул. Грушевського, 19 в м. Красилів Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з постановою судді Шевчук В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення або у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Вважає постанову незаконною та необґрунтованою. 
Акцентує увагу, що суддя безпідставно проігнорував клопотання адвоката Киричука С.В. про відкладення розгляду справи та розглянув таку у його відсутність. Окрім того, ОСОБА_1 не був повідомлений, належним чином, про те, що справа буде слухатись 01.08.2022 року.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які встановили працівники поліції у ОСОБА_1 носять сумнівний характер, оскільки із відеозапису неможливо встановити, що такі наявні у нього. Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції теж підтвердив відсутність таких.
Відеозапис події є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого такий здійснено.
Працівники поліції не відсторонили від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність ознак алкогольного сп`яніння.
Суддею не взято до уваги показів ОСОБА_1 , який вказував, що водієм не був, а пересів на місце водія вже в момент повної зупинки автомобіля.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Киричука С.В. на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Так, в процесі апеляційного розгляду сторона захисту не заперечувала обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, однак виклав свою версію подій.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння повністю стверджується жодним чином не спростованих даними відеозапису подій, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.4).
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи про те, що ОСОБА_1 не був за кермом транспортного засобу марки «Peugeot Partner» під час його руху, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказане спростовується наявним у справі відеозаписом.
Так, як вбачається з, наявного в матеріалах справи, відеозапису подій, працівники поліції, рухаючись позаду автомобіля «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_1 , подали йому сигнал про зупинку. За кермом зазначеного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 .
Вказані обставини чітко зафіксовані на відеозаписі подій та спростовують пояснення сторони захисту про те, що транспортним засобом керував не він, а інша особа. Такі пояснення ОСОБА_1 розцінюються апеляційним судом як спосіб уникнення відповідальності за скоєне.
Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих у справі доказів, яким як судом першої інстанції, так і апеляційним судом була надана належна правова оцінка.
Що стосується того, що відеозапис події не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на прилад, за допомогою якого такий здійснювався, то дані твердження не заслуговують на увагу суду.
Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення. 
Як вбачається із дисків, які надані працівниками поліції, на таких зафіксовані відеозаписи із нагрудної відеокамери працівників поліції. Дані відеозаписи взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.
Відсутність у протоколі посилання на технічний прилад, за допомогою якого здійснювався відеозапис не свідчить про його неналежність та недопустимість, оскільки із даних відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Однак, останній відмовився від проходження такого. 
Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.
А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення безпідставно вказані та перелічені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд не бере до уваги.
Так, відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 163389 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.
Наявність таких ознак, відповідно до вимог Інструкції, стала підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився, що свідчить про те, що вони обґрунтовано вказані та перелічені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Жодним чином не спростовує факту вчинення правопорушення, не впливає на кваліфікацію його дій та не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення посилання захисника на те, що ОСОБА_1 , всупереч ч. 1 ст. 266 КУпАП, після складання протоколу про адміністративне правопорушення не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки останньому інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є не тотожними поняттями.
Доводи про те, що суддя безпідставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд не приймає до уваги.
Так, протокол про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2021 року надійшов до Красилівського районного суду Хмельницької області 02 вересня 2021 року. Справа неодноразово відкладалася, зокрема, і за клопотаннями сторони захисту. Як стверджується даними протоколу судового засідання від 29.06.2022 року, справа вкотре була відкладена на погоджену зі стороною завчасно дату - 14 годину 01.08.2022 року (а.с. 41). Тому, суддя, врахувавши строки розгляду справи, узгодженість визначеної дати зі стороною захисту, обґрунтовано відмовила йому в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи в черговий раз. 
Тому, з урахуванням факту своєчасного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час та місце розгляду справи, відсутності підтверджуючих документів щодо перебування його на лікуванні, принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строків накладення адміністративного стягнення, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, суддя обґрунтовано здійснив судовий розгляд справи у відсутність сторони захисту.
 
Апеляційний суд порушень права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вбачає, оскільки останньому суддею першої інстанції було надано достатньо часу для захисту своїх прав та законних інтересів.
 
ОСОБА_1 таким правом скористався, однак доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході апеляційного розгляду надано не було. Отже право ОСОБА_1 на захист не порушено. 
 
При цьому враховую, що в процесі апеляційного розгляду стороні захисту повністю забезпечені та відновлені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази. 
 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
 
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
 
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи. 
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя –
п о с т а н о в и в :

Постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1  залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду        Сергій БОЛОТІН