РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 556/1603/20
Провадження № 22-ц/4815/1062/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді : Гордійчук С.О.,
суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.,
секретар судового засідання: Мороз А.В.,

учасники справи: 
позивач за первісним/відповідач за зустрічним –  ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним/позивач за зустрічним –  ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 адвокатів Савонік Л.О., Бабіка К.В. на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року, постановлену в складі судді Іванків О.В. у справі № 556/1603/20,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів позики недійсними судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:
1. Ким виконані рукописні підписи, які містяться: 
- на Договорі позики №1 від 20.11.2018 року в кінці кожної сторінки знизу після слова «Позичальник», 
- на Додатковій угоді №1-В щодо встановлення розміру відсотків за користування позикою до Договору позики №1 від 20.11.2018 року в кінці сторінки знизу після слова «Позичальник», 
- на Договорі позики №2 від 20.12.2018 року в кінці кожної сторінки знизу після слова «Позичальник», 
- на Додатковій угоді №2-В щодо встановлення розміру відсотків за користування позикою до Договору позики №2 від 20.12.2018 року в кінці сторінки знизу після слова «Позичальник» 
ОСОБА_2 чи іншою особою?
Для проведення судово-почеркознавчої експертизи в розпорядження експертам надано: заяву-анкету №1765616 від 14.04.2018 року на гр. ОСОБА_2 ; копію актового запису про шлюб №1901 від 10.08.2016 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; справу №141503786907 Том№1. 
Зобов`язано ОСОБА_1 або її представників надати експерту оригінали Договору позики №1 від 20.11.2018 року, Додаткової угоді №1-В, Договору позики №2 від 20.12.2018 року, Додаткової угоді №2-В. 
Проведення експертизи доручено експертам Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54, ін. 79008). 
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Оплату експертизи покладено на ОСОБА_1 . 
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про призначення почеркознавчої експертизи, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить підстав для проведення експертизи.
Покликається на те, що суд лише зазначив, “що під час розгляду даної справи, судом встановлено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини та вирішити спір по суті неможливо” проте не навів підстав і не вказав, які саме обставини потребують спеціальних знань та які необхідно встановити.
Вказує, що призначення експертизи є передчасним, оскільки представники відповідача планували поставити на вирішення експертизи і свої питання, які попередньо хотіли узгодити із клієнтом ОСОБА_2 .
Зазначає, що експерта установа визначена лише з урахуванням пропозицій сторони позивача.
До початку судового засідання прендставник відповідача ОСОБА_4 , подала клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки вона та інший представник відповідача ОСОБА_5 зайняті у інших справах Враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 232 ЦПК України судова колегія вважає, що причина неявки заявника є неповажною, адже адвокатом Савонік Л.О. не надано доказів, що вона та адвокат Бабік К.В. 27.10.2022 об 11:15 годині будуть приймати участь у інших судових засіданнях. За таких обставин, відсутні підстави для відкладення розгляду цієї справи та, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, що визначені ст. 371 ЦПК України, можливо справу слухати за відсутності представників відповідача.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи останньої, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України до основних засад (принципів) судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. ч. 1 – 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів – робити відповідні правові висновки.
Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц.
У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтувала свої вимоги про стягнення заборгованості невиконанням зобов`язань відповідача, що випливають із договорів позики № 1 та № 2 від 20 грудня 2018 року та додатковими угодами до вказаних договорів.
Заперечуючи проти позову у зустрічній позовній заяві про визнання договорів позики недійсними ОСОБА_2 заперечує факт укладення оспорюваних договорів, їх підписання та отримання в борг від ОСОБА_1 будь яких валютних засобів за оспорюваними договорами. Посилається на те, що вказані договори є сфальсифікованими, носять фіктивний характер.
Призначаючи у справі судову почеркознавчу експертизу документів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що проведення експертизи є необхідним для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань, а також врахував, що обставини справи з`ясовуються на засадах змагальності.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки обставини, про встановлення яких заявлено ОСОБА_1 і які потребують висновку експерта, мають значення для справи, для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і оскільки сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а отже, наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення судової експертизи.
Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.
Доводи скаржника про те, що він позбавлений можливості поставити свої питання експерту не заслуговують на увагу, оскільки 07 вересня 2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Руденко С.Ю. подано до суду клопотання про витребування доказів, яке обґрунтовано необхідністю з`ясування факту приналежності підпису ОСОБА_2 на договорах позики та призначення у справі почеркознавчої експертизи і до 22 березня 2022 року (день постановлення ухвали суду про признання експертизи) представники ОСОБА_2 були обізнані та мали повну можливість висловити свої думки з приводу призначення експертизи, в тому числі висловити свої заперечення або поставити запитання на вирішення експерта.
Посилання в апеляційній скарзі щодо призначення судової експертизи в експертній установі яку не обирав відповідач за первісним позовом, висновків суду щодо призначення експертизи експертам Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз не спростовують. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 103 ЦПК України саме суд визначив експертну установу для проведення експертизи. Доказів того, що є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи. При цьому, обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційним судом також не встановлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 адвокатів Савонік Л.О., Бабіка К.В. залишити без задоволення.
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 березня 2022 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 жовтня 2022 року.

Головуючий :                                                                        Гордійчук С.О.

Судді :                                                                                Хилевич С.В.
                                                                                       Шимків С.С.