Справа № 442/8065/21                                Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О. 
Провадження № 22-ц/811/122/22                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
секретар Салата Я.І.
розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №442/8065/21 за апеляційною скаргою  представника Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» -адвоката Пилипа Володимира Марковича на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2021 року у справі за заявою представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Д.Кузьміка про заміну сторони виконавчого провадження ,-

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2021 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Д.Кузьмікзвернувся до суду із заявою в якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні № 49806472 з ПАТ «Українська інноваційна компанія» (ЄДРПОУ 05839888) на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ЄДРПОУ21708016), як спеціального суб`єкта – державної установи, яка здійснює передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора АТ «Укрінбанк», як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) та задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2021 рокузаяву задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 49806472 з ПАТ «Українська інноваційна компанія» (ЄДРПОУ 05839888) на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ЄДРПОУ21708016) як спеціального суб`єкта – державної установи, яка здійснює передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора АТ «Укрінбанк», як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) 
Ухвалу суду оскаржив представник Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (далі по тексту ПАТ «Укрінком» -адвокат Пилип В.М. 
В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» має ідентифікаційний код 05839888, такий самий, як і мало ПАТ «Український інноваційний банк» до зміни найменування. Підтвердженням вказаної обставини є Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 липня 2017 року.
Згідно з пунктом 6 Положення ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.
Сам факт залишення незмінним ідентифікаційного коду свідчить про те, що відбулась лише зміна назви.
Жодної із підстав, для здійснення процесуального правонаступництва, не відбулося. ПАТ «УКР/ІН1КОМ», як юридична особа, не припинилася, жодних правочинів щодо заміни кредитора у зобов`язанні не укладалося, а тому у суду не було законних підстав змінювати сторону виконавчого провадження.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не долучено доказів, чи є ФГВФО правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК» та/або ПАТ «УКР/ІН/КОМ» та набув прав стягувача відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно чи має право щодо звернення до суду з такою заявою.
Заміна найменування ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є реорганізацією юридичної особи та жодним чином не впливає на права та обов`язки такої юридичної особи.
Просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви.
На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України не перешкоджає розгляду справи без його участі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу суду слід залишити без задоволення.
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з наступного.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Суд першої інстанції правильно взяв до уваги висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року по справі №925/698/19 за участі ПАТ «Українська інноваційна компанія».
Зокрема, з`ясовано, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» мають один і той самий ідентифікаційний код юридичної особи № 0583988. Дата реєстрації цих юридичних осіб, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також збігається. Однак в Єдиному реєстрі відсутній запис про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» (п.29 ч.1 ст.9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), такий запис міститься лише в статуті цієї юридичної особи. В Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських Формувань, під кодом 05839888 зареєстровано ПАТ «Українська інноваційна компанія». Однак, відсутні відомості про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.
Відтак, Велика Палата Верховного Суду у даній справі дійшла висновку, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «комерційних банків» (КВЕД:64.19) не є, ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні ст. 108 Цивільного кодексу України (ст.87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні ст. 109 Цивільного кодексу України (ст.86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні ст.106 Цивільного кодексу України (ст.83 - 85 Закону про акціонерні товариства).
Отже, в результаті організаційних змін ПАТ «Укрінбанк» від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року нова банківська установа відповідно до вимог ст.17 Закону про банки не утворилась.
Верховним Судом також було констатовано, що фактично суть організаційних змін Банку від 13 липня 2016 року зводиться до створення власної процедури виведення проблемного банку з ринку без врахування спеціальної процедури, повноважень Національного банку України та Фонду, механізмів захисту кредиторів банку, передбаченої банківським законодавством. Організаційні зміни банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не відповідають вимогам банківського законодавства. Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Укрінком» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також.
Відтак, Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 дійшла висновку про те, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «Укрінком», а відтак й ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку.
Стосовно належного суб`єкта, уповноваженого представляти банк у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів. Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом.
Вирішуючи питання заміни сторони виконавчого провадження у даній справі, суд не вбачає підстав відходити від висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в наведеній постанові Верховного Суду.
Крім того, ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним нормативним актом, що регулює правовідносини у сфері даної судової справи (ст. 1 ч.1). Звідси мотиви, викладені в запереченні ПАТ «Укрінком», зокрема, щодо порядку реорганізації юридичної особи з посиланням на норми ЦК України та ГК України не можуть прийматись до уваги судом, оскільки містять загальні норми регулювання процесу припинення юридичної особи. Більше того, застереження з приводу вказаного містить і сам Цивільний кодекс України (ч.4 ст.110). Аналогічно, і з посиланнями у Запереченні на постанови Великої Палати Верховного Суду, які не є релевантними для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, діяльність якої регулювалась спеціальним нормативним актом, зокрема, ЗУ «Про банки і банківську діяльність»(ч.1 ст.1, ст.3, ч.2 ст.6).
У відповідності з положеннями статей 3, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
На підставі статей 35, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.
Постановляючи ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважав, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк».
За таких обставин, дослідженню підлягає правосуб`єктність заявника, а саме ПАТ «Українська інноваційна компанія» у спірних правовідносинах.
Отже, в результаті зміни найменування з ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «Укрінком», виключення з передбачених статутом видів діяльності «діяльності комерційних банків» та зміни найменування товариства з ПАТ «Укрінком» на ПАТ «Українська інноваційна компанія» нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не утворилась.
Власники ПАТ «Український інноваційний банк», приймаючи рішення про відмову від «банківської діяльності», висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність», погодження якої з боку Національного банку України неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як статті 78 цього Закону так і пункту 2.4 глави 2 розділу ІІІ Положення про заходи впливу.
Відповідно до банківського законодавства, реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з Національним банком України. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність», також передбачено інформування та погодження з Національним банком України (далі по тексту НБУ) змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін Національним банком України.
Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою Національного банку України, ані за ініціативою власників банку, не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.
За таких обставин, Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 (постанова від 10 грудня 2019 року) сформувала висновок, зазначивши, що не залежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з НБУ відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови НБУ про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ «Укрінком» прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ «Укрінбанк» згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ «Укрінбанк» як банківській установі при його первісній державній реєстрації, суперечить наведеному вище.
До того ж, належних доказів правонаступництва щодо прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк»; в тому числі погодження НБУ організаційних змін банку за рішеннями загальних зборів акціонерів ПАТ «Українська інноваційна компанія» не надало.
Враховуючи наведене, Верховний Суд в наведених вище постановах зробив висновок, що правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Укрінком» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ «Укрінком» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.
Стаття 15 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що слово «банк» може бути тільки в назві юридичної особи, яка зареєстрована НБУ як банк та має банківську ліцензію. З тієї точки зору, що ПАТ «Український інноваційний банк» є зареєстрованим НБУ як банк, але втратив банківську ліцензію та не відновив її, може видатися, що у цьому є певна невідповідність вказаним вище положенням. Однак розуміння статті 15 Закону України «Про банки і банківську діяльність» має не виходити за межі інших положень банківського законодавства. Дослівне тлумачення статті 15 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в тому контексті, що відкликання банківської ліцензії призводить до необхідності виключення з назви банку слова "банк", не відповідає суті подальших процедур щодо банку, у якого відкликана банківська ліцензія, передбачених цим законодавством. Законом не передбачено виключення з назви банку слова «банк» після відкликання ліцензії банку. Банківським законодавством передбачена послідовність процедур для випадку відкликання банківської ліцензії. Перебування банку у цих процедурах з наявним у його назві словом «банк» не порушує мети спеціальних вимог до назви банку та слова «банк» у його назві, оскільки відсутність банківської ліцензії припиняє банківську діяльність банку, але не припиняє сам банк з його існуючими правами та обов`язками, які виникли в результаті банківської діяльності до відкликання банківської ліцензії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 913/549/17, від 11 березня 2020 року у справі № 905/1342/17, від 09 квітня 2020 року у справі №910/10651/16 ).
Виведення банку з ринку шляхом виключення слова «банк» з його назви та «банківської діяльності» з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства.
Рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін.
Враховуючи те, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «Українська інноваційна компанія», а відтак й останнє не набуло прав банку у спірних правовідносинах.
Зазначеним вище повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем у виконавчому провадженні є саме ПАТ «Українська інноваційна компанія» та щодо необґрунтованості мотивів відхилення доводів заявника про правонаступництво ПАТ «Українська інноваційна компанія» щодо прав і обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк».
З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про заміну сторони виконавчого провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.
Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» -адвоката Пилипа Володимира Марковича залишити без задоволення.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2021 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 жовтня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк