УХВАЛА

29 вересня 2022 року     
Київ
справа № 824/422/19-а
адміністративне провадження № К/990/25220/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 824/422/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Денисівка-1» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, треті особи: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
16.09.2022 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернівецькій області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, (далі - скаржник), направлена до суду поштою 12.09.2022.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не може вважатися подібністю правовідносин.
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. На переконання скаржника суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.03.2021, якою цю справу було направлено на новий розгляд. Як на висновок Верховного Суду скаржник посилається на такий витяг з постанови: "…судовим розглядом не було спростовано висновки акта перевірки щодо порушення позивачем вимог адміністративного договору й правил здійснення пасажирських перевезень. Втім, ці обставини мають першочергове значення для правильного вирішення спору й тільки від їх з`ясування залежить подальша оцінка податкової поведінки позивача при наданні означених послуг. Інформація, повідомлена Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради у своїх листах, та взята до уваги судами попередніх інстанцій, жодних із перелічених вище відомостей не містить. Варто додати, що положення про свободу договору, на які послались суди попередніх інстанцій, в даному випадку є незастосовними, першочерговим є з`ясування дотримання позивачем правил та умов адміністративного договору як необхідної передумови законності здійснюваної господарської діяльності. Більш того, незаконна (така, що не ґрунтується на положеннях закону) діяльність підприємства не може легітимізуватися через оподаткування, й саме питання правомірності здійснення позивачем цієї діяльності залишилась нез`ясованою судами попередніх інстанцій".
Однак, зазначений витяг з постанови не є висновком Верховного Суду з питання застосування норм матеріального права, а є констатацією встановлення порушення судами норм процесуального права щодо з`ясування усіх обставин у цій справі.
У касаційній скарзі відсутнє обґрунтування наведеного пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із обов`язковими умовами, які мають бути зазначені у касаційній скарзі у випадку її подання на цій підставі. Більш того, не містить касаційна скарга і обґрунтування порушення судами попередніх інстанцій норми процесуального права - частини п`ятої статті 353 КАС України. При цьому, у постанові апеляційного суду наведене відповідне обґрунтування на виконання мотивів і висновків Верховного Суду, які стали підставою для направлення справи на новий розгляд.
Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.
Фактично, касаційна скарга не містить обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень у взаємозв`язку із висновками, які стали підставою для задоволення позовних вимог після нового розгляду справи.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернівецькій області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі № 824/422/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Денисівка-1» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, треті особи: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон