УХВАЛА

29 вересня 2022 року  
м. Київ
справа №260/6712/21
адміністративне провадження №К/990/26139/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури, в якому просив: визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора, дії та рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - П`ятнадцята кадрова комісія) щодо нього з питань проведення другого етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13     вересня 2021 року №156 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки»; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року №602к про звільнення його з посади прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області та з органів прокуратури Закарпатської області. із посиланням на підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 22 жовтня 2021; поновити в органах прокуратури Закарпатської області на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області або на рівнозначній посаді та стягнути із Закарпатської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 22 жовтня 2021 року по дату винесення судового рішення.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13    вересня 2021 року №156 «Про неуспішне проходження прокурором атестації». Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року № 602к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області та з органів прокуратури Закарпатської області на підставі пункту 19 підпункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 22 жовтня 2021 року. Поновлено позивача на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області, з 23 жовтня 2021 року. Стягнуто із Закарпатської обласної прокуратури  середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 23 жовтня 2021    року по 04 травня 2022 року у розмірі 54058,28 грн, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції. Офіс Генерального прокурора та Закарпатська обласна прокуратура оскаржили його в апеляційному порядку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року зупинено провадження у справі №260/6712/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №140/13822/21.
26 вересня 2022 року Офіс Генерального прокурора подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені, зокрема ухвали суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі.
За правилами абзацу 2 частини четвертої  статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що оскаржуваною ухвалою суд апеляційної інстанції зупинив провадження у справі з тих підстав, що на розгляді Верховного Суду перебуває справа №140/13822/21 за позовом ОСОБА_2 до Волинської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, правовідносини у якій, на думку суду, є подібними, а позовні вимоги позивача у цій справі є аналогічними вимогам ОСОБА_2 у справі №140/13822/2. У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора зазначив, що в ухвалі суду не зазначено у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду Верховним Судом справи №140/13822/21 і чому суд дійшов висновку про їхню ідентичність. Заявник також указує на те, що судове рішення не відповідає приписам статті 236 КАС України, оскільки обставини справи №140/13822/21 не є подібними до обставин цієї справи. Такі аргументи Офісу Генерального прокурора є достатньо мотивованими та потребують перевірки.  
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування cудом апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень статті 236 КАС України щодо обґрунтованості підстав зупинення провадження у справі.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Надіслати заявнику касаційної скарги копію цієї ухвали у спосіб надсилання скарги до суду. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надіслати цим учасникам засобами поштового зв`язку.
3.   Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення. 
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська