ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2022 р.           Справа№ 910/13809/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Барсук  М.А. 
 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані"                 
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 (повний текст складено 11.11.2021) (в частині розподілу судових витрат)
у справі №910/13809/21 (суддя - Сташків Р.Б.)

секретар судового засідання Овчиннікова Я.Д.
позивач: ОСОБА_1 
відповідач : Віценко А.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані"             
до     Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс"             
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;
2) Національний банк України;
3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі";
4) Приватна фірма "Кассандра";
5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Аркет Ріал Істейт Менеджмент";
про     визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:
Північним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані" переглядається справа №910/13809/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс", треті особи 1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; 2) Національний банк України; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі"; 4) Приватна фірма "Кассандра"; 5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Аркет Ріал Істейт Менеджмент", про визнання недійсним договору № 0024/18-ВБ про відступлення права вимоги від 04.07.2018, укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "Маркет-Сервіс".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 відкладено апеляційний розгляд справи № 910/13809/21 на 19.07.2022.
На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням В.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/2069/22 від 19.07.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із перебуванням судді Суліма В.В.., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці 20.07.2022.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 для апеляційного розгляду справи №910/13809/21 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 справу прийнято до розгляду у визначеному складі суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
          У судовому засіданні 20.07.2022 за участі представників сторін, розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані" про скасування рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3    статті 2 зазначеного Кодексу    ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі    статтею 123 зазначеного Кодексу    судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8    статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3    статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5    статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
В той же час, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4    статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
У частині 5 наведеної норми цього    Кодексу    визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5    статті 129 Господарського процесуального кодексу України    під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4    статті 126 Господарського процесуального кодексу України    суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем долучено до матеріалів справи:
- договір № 07092021-1 про надання правової допомоги від 07.09.2021 (далі - Договір про надання правової допомоги), укладений між Адвокатським об`єднанням «Адер Хабер ЛО» (Виконавець) та відповідачем (Замовник);
- виставлений цим адвокатським об`єднанням 20.09.2021 відповідачу рахунок № 4 на оплату послуг на суму 40000 грн.;
- банківську виписку з рахунку цього адвокатського об`єднання про надходження на рахунок останнього 40000 грн. як оплати за Договором про надання правової допомоги;
- звіти про виконані роботи і надані послуги за Договором про надання правової допомоги за періоди з 07.09.2021 до 13.10.2021 та з 14.10.2021 до 01.11.2021 у цій судовій справі (Ознайомлення з матеріалами справи; складання та відправка відзиву на позовну заяву, участь у судових засіданнях 06.10.2021 та 18.10.2021).
- свідоцтво про право на заняття Віценко Артемом Геннадійовичем адвокатської діяльності № 4345/10 від 28.10.2010;
- ордер серії КС № 887118, виписаний цим адвокатом, на представництво інтересів відповідача у цій справі;
- відповідну виписку з Реєстру Національної асоціації адвокатів України на вказаного адвоката.    
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що витрати на оплату послуг адвоката не є співрозмірними із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, складання та подання певних документів не було процесуально необхідним з огляду на попередній розгляд справи № 910/19018/20, зазначений позивачем розмір гонорару не відповідає критеріям дійсності та є явно завищеним у порівнянні з ринковими цінами.
За змістом        ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»        договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом пункту 1 частини 2 статті    126, частини 8 статті        129 Господарського процесуального кодексу України        розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Зі змісту Договору про надання правової допомоги слідує, що його предметом є надання Виконавцем Замовнику правової допомоги, а саме: юридичних консультацій, підготовки процесуальних документів, представництва інтересів у суді, перед третіми особами при розгляді справи № 910/13809/21.
Пунктом 3.1.1 Договору про надання правової допомоги передбачено, що вартість правової допомоги (гонорару) за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку, направлення іншим учасникам справи, подання до суду процесуальних документів (відзиву, заперечення на відповідь на відзив, заяв, клопотань, пояснень (за необхідністю), представництво інтересів ТОВ «Маркет-Сервіс» у суді першої інстанції - Господарському суді міста Києва з моменту відкриття місцевим судом провадження у справі до прийняття ним процесуального документу (у формі рішення про відмову в задоволенні позову, про задоволення позову, ухвали про закриття провадження у справі, ухвали про залишення позову без розгляду або іншого), яким розгляд справи в місцевому суді буде закінчено становить 40000 грн.
Відповідно до  статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій  Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3  статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано  Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема,  стаття 903 Цивільного кодексу України  передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України  регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.
Статтею 632 Цивільного кодексу України  унормовано поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Відповідно до  статті 189 Господарського кодексу України  ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.
Згідно зі  статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.
Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.
Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
За приписами ч. 6  ст. 126 ГПК України  обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої  статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).
Дослідивши подані заявником документи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката за участь у суді першої інстанції підтверджується поданими ним доказами. Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката за участь у суді першої інстанції щодо розгляду позовної заяви є співмірним із складністю справи, ціною позову та часом, витраченим адвокатом, отже відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо покладення на позивача у справі витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.
Викладені в апеляційних скаргах доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішень не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.
Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.
Відповідно до  ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до  ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.     129,     269,     275,     276,     282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
П О С Т А Н О В ИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істеблішмент Компані"   на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 в частині розподілу судових витрат у справі №910/13809/21 - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 -  залишити без змін.
2. Матеріали справи № 910/13809/21 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст.      287,     288 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено 07.10.2022 р.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Барсук