Справа № 462/4655/22                        Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л. 
Провадження № 33/811/1126/22                Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       19 жовтня 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мельника В. Я., представника потерпілої – захисника Яцишина А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мельника В. Я. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу лаборантом у ДУ «Львівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України», визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 25.08.2022 року, близько 10:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно дружини свого брата ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство, а саме: чинила моральний та психологічний тиск, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На зазначену постанову захисник Мельник В. Я. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, відповідно до диспозиції вказаної статті, насильство може вчинятися тільки у сім`ї, а ОСОБА_1 разом із своєю дитиною хоч і проживають спільно в одній квартирі із своїм батьком, а також сім`єю свого брата ОСОБА_3 , зокрема, його дружиною ОСОБА_2 та їх дітьми, однак є окремими сім`ями, не ведуть спільний побут, не мають взаємних прав та обов`язків, не мають спільних витрат тощо. Звертає увагу, що дружина рідного брата – ОСОБА_2 не є для апелянта близькою особою. Крім того, зазначає, що під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечила винуватість у інкримінованому їй правопорушенні, оскільки не вчиняла такого, а працівники поліції під час оформлення матеріалів не з`ясували всіх обставин справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Мельника В. Я., які підтримали апеляційну скаргу, думку представника потерпілої – захисника Яцишина А. В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 299219, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що між нею та ОСОБА_2 25.08.2022 року мав місце конфлікт, в ході якого сторони сперечалися, штовхали один одного; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , якими підтверджується факт конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; заявою ОСОБА_2 , в якій викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , 25.08.2022 року між ними виник конфлікт через спільний холодильник. Крім того, як вбачається із заяви ОСОБА_2 , у вказаній квартирі прописані діти останньої.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть спільний побут, мають взаємні права та обов`язки, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.
Відтак, враховуючи, що в матеріалах справи відсутній договір про порядок користування спільним майном, чи будь-який інший документ, який би встановлював порядок користування житловим приміщенням між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а останні є іншими особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у родинних відносинах, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, ОСОБА_1 може бути притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя – 

постановив:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мельника В. Я. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду                                                         Головатий В.Я.