Ухвала 
 
18 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 475/431/21
провадження № 61-2794св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, Орган опіки та піклування Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року у складі судді Кривенко О. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2022 року у складі колегії суддів: Коломієць В. В., Лівінського І. В., Шаманської Н. О.,
ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст вимог
У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, Орган опіки та піклування Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, про негайне відібрання дитини у батька.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона з 12 квітня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. 
Після розірвання шлюбу вона проживає у с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, а відповідач - у с. Лідіївка Вознесенського району Миколаївської області. 
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з матір`ю - ОСОБА_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 .
Ігноруючи судове рішення, відповідач умисно і протиправно не віддає їй дитину та чинить прямий опір виконанню судового рішення.
У зв`язку з умисним невиконанням відповідачем судового рішення позивач звернулась до ВП № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. За результатами розгляду даної заяви, 11 грудня 2020 року розпочато розслідування кримінального провадження за № 1202015020000336, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. 
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення про відібрання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батька - ОСОБА_2 і повернення її до постійного місця проживання матері - АДРЕСА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області 
від 24 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Відібрано малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батька ОСОБА_2 та передано малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до постійного місця проживання матері ОСОБА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що всупереч встановленого рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2020 року місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , відповідач залишив доньку проживати у себе, чим самочинно змінив місце її проживання, добровільно дитину матері не передає. 
Відібрання дитини від батька та передання її матері за місцем проживання буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_2 .
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2022 року рішення суду першої інстанції залишена без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права. Місцевим судом всебічно та повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у судовому засіданні досліджено усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості та надано їм правильну оцінку.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі позбавлена материнської любові, турботи, виховання, піклування, догляду та духовного зв`язку із матір`ю, наявність якого передбачає безперервність та носить постійний характер виходячи із віку дитини, а тому відібрання дитини від батька та передання її матері за місцем проживання буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У лютому 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2022 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що місцевим та апеляційним судами не досліджено зібрані у справі докази та встановлено обставини, що мають суттєве значення для справи, на підставі недопустимих доказів.
Судові рішення у справі було ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (частина перша статті 162 СК України), викладених у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17.
Провадження у суді касаційної інстанції
21 червня 2022 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. 
Підставою для відкриття касаційного провадження є пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, Орган опіки та піклування Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, про негайне відібрання дитини у батька, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 січня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді 	В. В. Сердюк   	
 	С. Ю. Мартєв  	
 	І. М. Фаловська