ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 754/5199/17                                                 Головуючий у І інстанції - Панченко О.М.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 червня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                  Головуючого-судді:                Мельничука В.П.        
                                                  суддів:                Кучми А.Ю., Лічевецького І.О., 

                            при секретарі:                Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року за розглядом клопотання ОСОБА_1 про контроль виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, викладеної у листі Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.02.2017 року № 3366/09 і зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90 % від місячного заробітку, без обмеження його максимального розміру, зазначеного у довідці Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 09.02.2017 року № 18-85зн, здійснити виплату пенсії в повному обсязі, починаючи з 01.03.2017 року та здійснити виплату різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців, починаючи з 01.03.2016 року.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року у справі № 754/5199/17 протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.
21.01.2022 від начальника Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 надійшло клопотання в якому остання просила продовжити процесуальний строк, встановлений судом, для підготовки та надання звіту.
Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 05 травня 2022 року накладено на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення             № 754/5199/17 від 13 жовтня 2017 року, а саме начальника Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 штраф у сумі 30 /тридцяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з яких 15 /п`ятнадцять/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб стягується на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та 15 /п`ятнадцять/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб стягується до Державного Бюджету України.
Вказаною ухвалою визначено, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання.
Не погоджуючись з ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 05 травня            2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та визнати звіт про виконання судового рішення таким, що підтверджує його виконання Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. 
Зазначено, що Відповідачем добровільно виконано вищезазначене рішення в межах наданих законодавством повноважень.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Накладаючи на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення № 754/5199/17 від 13 жовтня 2017 року, а саме начальника Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 штраф суд першої інстанції виходив з того, що пенсія ОСОБА_1 виплачується з обмеженням, а саме 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, що суперечить постанові Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. 
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Як вбачається зі звіту про виконання постанови Деснянського районного суду                      м. Києва від 13 жовтня 2017 року у справі № 754/5199/17 та матеріалів пенсійної справи щодо підтвердження виконання судового рішення, з 01.06.2020 року пенсія ОСОБА_1 виплачується з обмеженням в 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність, при тому, що пенсія Позивачу призначена за рішенням суду.
Колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду в ухвалі від                        04 грудня 2017 року під час апеляційного розгляду досліджувалось питання щодо обмеження пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, яка прийшла до висновку, що пенсія Позивачу була призначена у 2008 році, тобто до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, на думку колегії суддів, пенсія Позивача не підлягає обмеженню максимальним розміром.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що пенсія              ОСОБА_1 виплачується з обмеженням, а саме 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, що суперечить постанові Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року у справі № 754/5199/17, та про наявність підстав для задоволення заяви Позивача про накладення штрафу за невиконання рішення в даній адміністративній справі.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329, 331, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня               2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду..

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      А.Ю. Кучма 

                                                                                                                  І.О. Лічевецький

Повний текст складено 23.06.2022 року.