КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №33/824/1720/2022                     
справа №760/27109/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 липня 2022 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
встановив:
 
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №212186 від 05 вересня 2021 року 00 год. 10 хв., ОСОБА_1 04 вересня 2021 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві по проспекту Відрадному 18, керував транспортним засобом ВАЗ 21114 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродно блідий колір шкіри, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави  у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що не визнає себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2.5 ПДР України. Зазначає, що 04 вересня 2021 року - 05 вересня 2021 року дійсно знаходився за кермом транспортного засобу ВАЗ 24014, номерний знак НОМЕР_1 , був безпідставно зупинений поліцією, надав для перевірки усі необхідні документи, був тверезий.
Зазначає, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_2 . Цього дня ОСОБА_1 знаходився в гаражі ОСОБА_3 та ремонтував свою несправну машину Аudi А6, номерний знак - НОМЕР_2 , зважаючи на те, що транспортний засіб ремонтували допізна, проте ремонт так і не закінчили, ОСОБА_4 запропонував взяти його автомобіль, по дорозі до місця проживання відвезти його додому та вранці повернутися до гаражу для продовження роботи. О 23:15 год. ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції, причину зупинки йому не пояснили. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 надав водійське посвідчення та вийшов з автомобіля. Поліцейські здійснили огляд транспортного засобу, особистий огляд та огляду речей, проте, відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення не зроблено.
Вказує, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Посилається на те, що ОСОБА_1 не роз`яснено передбачену законом процедуру проходження огляду на стан саме наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду, а пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною.
Посилається на порушення працівниками поліції статті 266 КУпАП, "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів".
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з камери працівників поліції, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
            Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
            Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.
 
            У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.
 
            Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
 
            Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.
 
            Статтею 256 КУпАП унормовано такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:
            У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
 
            Відповідно до статті 251 КУпАП:
            Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
            Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
 
Вина ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5  ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №212186, згідно якого ОСОБА_1 04 вересня 2021 року о 23 год. 45 хв. в м. Києві по проспекту Відрадному, 18 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродно блідий колір обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- на відеофайлі, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
 
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
 
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, в протоколі зазначено про роз`яснення прав, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, протокол містить підпис ОСОБА_1 , який у графі "пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення" вказав, що з протоколом не згоден.
 
            Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні уОСОБА_1  ознаки стану наркотичного сп`яніння, а також зазначенопро відмову від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.
 
При цьому, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний медичний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
 
Установлено, що згідно із даними відеозапису "20210905081435004591.mp4" з камери поліцейського зафіксована чітка відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. При цьому працівник поліції роз`яснив, що на ОСОБА_1 буде складено протокол за порушення пункту 2.5 ПДР України.
            Посилання скаржника на те, що працівники поліції порушили порядок проведення  огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не пропонували  ОСОБА_1 пройти такий на місці зупинки транспортного засобу, відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.
 
            У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09 листопада 2015 року зазначено такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують насвітло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
 
            Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
 
            Згідно пункту 12 Інструкції у разінаявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
 
            Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.
 
            Оскільки у  ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції N 1452/735 від 09листопада 2015 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, відтакпрацівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога.
 
            Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відтак апеляційна скарга підлягає відхиленню.
                                 
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    Н.В. ПОЛІЩУК
Київського апеляційного суду