ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 336/1041/22
Провадження № 33/807264//22                  Головуючий в 1-й інстанції: Дацюк О. І.
Категорія: ст.124 КУпАП                                           Доповідач в 2-й інстанції: Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
25 березня 2022 року                                                  м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.
В порядку ст.40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 гривень, - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 29 січня 2022 року приблизно о 14.45 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Шкільна біля будинку N 4-С у м. Запоріжжя, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, в результаті чого пошкодив заправний пістолет АЗС «Окко» колонка N 4. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль не пошкоджено, спричинено механічні пошкодження заправної колонки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт скаргу обґрунтовує тим, що він не скоював порушення вимог п.10.1 ПДР України, оскільки автозаправна колонка не належить до учасників дорожнього руху. 
Зазначає, що перед початком руху на АЗС "ОККО", він не змінював смуги руху, не перестроювався, не вчиняв перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що виключає порушення ним п. 10.1 ПДР та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Матеріали справи не містять достатніх доказів його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею до неї, в яких зафіксоване місце пошкодження паливозаправного пістолета, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що він вирішив заправитися та під`їхав до колонки АЗС «ОККО», після заправки, повернувся до автомобіля і почав рух, але в цей час почув шум, а також письмовими поясненнями свідка, який підтвердив, що через дії ОСОБА_1 відірвався шланг паливозаправного пістолета.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 показав, що під`їхав до колонки заправитися на АЗС «ОККО», працівник заправки вставив пістолет у отвір баку, після чого він пішов оплачувати пальне, а коли повернувся, то вважав, що оператор АЗС вже витягнув пістолет. Після чого поїхав, не переконавшись, що заправний пістолет не перебуває у баку автомобіля, що призвело до його обриву.
Доводи апелянта щодо його впевненості в тому, що працівником АЗС було витягнуто паливозаправний спростовуються тим, що ОСОБА_1 мав виконувати вимоги п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Отже,  ОСОБА_1 розпочинаючи рух, мав переконатися, що це буде безпечно.
Щодо відсутності в матеріалах справи доказів про пошкодження майна, то такі посилання в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження іншого майна.
Зазначені ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана ОСОБА_1 , в якій зазначене пошкодження заправного пістолету, а тому доводи апелянта про відсутність у схемі місця дорожньої-транспортної пригоди зафіксованого порушення Правил дорожнього руху України не заслуговує на увагу.
Судом першої інстанції враховано письмові пояснення свідка, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, які так само фактично підтверджуються і самим ОСОБА_1 .
Інкриміноване ОСОБА_1 порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що невизнання своєї вини ОСОБА_1 необхідно розцінювати, як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останній, відповідно до вимог п. 10.1. ПДР України, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху, повинен був переконатися, що це буде безпечним.
Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке є необережним, дані про особу, ступінь його вини, приймаючи до уваги його пояснення, в яких він не визнав свою вину, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, приймаючи до уваги і наслідки, які могли б настати у подальшому, оскільки АЗС є місцем підвищеної небезпеки, де діють підвищенні правила пожежної безпеки, оскільки автомобільне пальне належить до горючих і легкозаймистих речовин, у зв`язку з чим потрібні необхідні умови для того, щоб унеможливити виникнення пожежі на заправних станціях, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде сприяти запобіганню вчиненню порушником нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного діяння. 
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 336/1041/22