СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року                                         м. Харків                        Справа № 905/447/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя  Шутенко І.А.,
за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участю представників сторін:
від позивача – не з`явився;
від відповідача – Кравцов С.О., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2223 від 26.06.18) – на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1095520 від 29.04.22 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «EasyCon»);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривний завод" (вх. №544Д), на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 (повний текст ухвали складений 17.05.2022, суддя Левшина Г.В.) 
за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ», м.Київ про забезпечення позову 
у справі №905/447/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ», м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», м.Дружківка
про стягнення заборгованості в сумі 26 274 899, 21 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» про стягнення заборгованості за поставлений природний газ за договором постачання природного газу від 22.12.2021 №ПГ-С/22-01/198 в сумі 26 274 899,21 грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, доведено до відома сторін про подальше повідомлення щодо дати та часу проведення підготовчого засідання додатково відповідною ухвалою суду.
Одночасно із зверненням з позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» подано заяву про забезпечення позову від 12.05.2022 №12/2-05-2022, в якій останній просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» на суму 26 274 899,21 грн.
Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач вказував на   те, що:
- бездіяльність та протиправна поведінка відповідача, яка полягає у непогашенні значної суми заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу, а також відсутності реагування на вимоги позивача щодо сплати виниклої простроченої заборгованості або погодження графіку погашення останньої, свідчить про свідоме ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривний завод» від виконання взятих на себе зобов`язань з оплати отриманого від позивача протягом січня-лютого 2022 року природного газу;
- аналіз даних фінансової звітності відповідача станом на 3 квартал 2021 року в системі CNA - Corporate News Agency, створеного на підставі поданої останнім податкової звітності, свідчить про те, що заборгованість відповідача перед позивачем складає майже всю вартість чистих активів, тобто є критичною для фінансового стану підприємства; 
- активні бойові дії за місцезнаходженням відповідача зумовлюють виникнення об`грунтованих сумнівів у можливості виконання у подальшому судового рішення за наслідком розгляду спору, оскільки господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» може бути зупинена, майно може бути зменшено чи знищено, що призведе до погіршення фінансового стану та платоспроможності відповідача;
- застосування у межах даної справи заходів забезпечення позову забезпечить дієвий захист майнових інтересів позивача, мінімізує ризики утворення безнадійної заборгованості та, як наслідок, банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ».
Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» від 12.05.2022 №12/2-05-2022  про забезпечення позову у справі №905/447/22 задоволено; накладено арешт на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» в межах суми 26 274 899, 21грн, а також кошти, що знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах.
Ухвала місцевого господарського суду мотивована наступним:
- заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та кошти відповідача спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову, є адекватними та співмірними до предмету спору;
- судом встановлене існування прямого зв`язку між запропонованими позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову, яким є стягнення грошових коштів (оплата) за договором постачання природного газу;
- з огляду на активні бойові дії за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (територія Донецької області), господарська діяльність відповідача може бути зупинена або взагалі припинена, що матиме наслідком суттєве погіршення фінансового стану та платоспроможності відповідача.
Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/477/ та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» про забезпечення позову від 12.05.2022 №12/2-05-2022. Також апелянтом зазначений попередній розрахунок судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, у сумі 20 000,00грн. Одночасно із зверненням з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» зазначає наступне:
- місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» не наведено обставин на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій, спрямованих на реалізацію належного йому майна, безпідставного витрачання ним коштів, приховування активів; 
- судом першої інстанції, задовольняючи заяву позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову, не було належним чином обґрунтовано того, що невжиття таких заходів істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, а їх застосування є механізмом ефективного захисту або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача;
- з початку 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» належним чином виконувало договір постачання природнього газу від 22.12.2021 №КППГ/С22-01/198/1-1/22 та сплатило виниклу заборгованість на загальну суму 1     600 000,00грн;
-  застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах суми 26 274 899,21 грн в умовах військового часу не тільки блокуватиме діяльність підприємства та негативно вплине на його фінансово-економічну діяльність, але й зробить неможливою виплату заробітних плат та інших асигнувань працівникам підприємства, а також негативно вплине на фінансово-економічну діяльність товариства;
- доказами того, що відповідач не намагається ухилитися від виконання зобов`язань в майбутньому є наявність договорів оренди земельних ділянок та нерухомого майна, які не знаходяться в іпотеці або жодному іншому обтяженні, а також наявність основних засобів на балансі підприємства.
Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.06.2022 для розгляду справи №905/447/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 у справі №905/447/22 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022  у справі № 905/447/22; призначено справу до розгляду на 23.06.2022 о 10:00   годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №  117; повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні; встановлено позивачу строк до 22.06.2022 для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено сторонам у справі строк до 22.06.2022 для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги даної апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи; витребувано з господарського суду Донецької області матеріали справи №905/447/22; повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції; доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 у справі №905/447/22 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривний завод" про участь його представника – Кравцова Сергія Олександровича, у судовому засіданні, призначеному на 23.06.2022 о 10год 00хв, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів особи, яка подала вказане клопотання; встановлено судове засідання у справі №905/447/22, призначене на 23.06.2022 о 10год 00хв, провести за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривний завод" в особі його представника – Кравцова Сергія Олександровича, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів заявника.
21.06.2022 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» надійшов відзив на апеляційну  скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22 – залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду – залишити без змін.
В обґрунтування своєї правової позиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» зазначало наступне:
- місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки сума заборгованості відповідача перед позивачем є значною, а поведінка Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» в частині залишення без реагування вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» про сплату заборгованості, непідписання акту приймання-передачі природного газу, відсутність часткових сплат виниклих грошових зобов`язань або здійснення будь-яких інших дій з метою погашення заборгованості, свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати загрозу невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог;
- судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було враховано, що місцезнаходженням підприємства відповідача є територія Донецької області з наявною загрозою активних бойових дій, а також те, що сума виниклої заборгованості відповідача перед позивачем, з урахуванням фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», є вкрай великою, з урахуванням чого наявні ризики зменшення або пошкодження майнових активів відповідача, повного зупинення його господарської діяльності, виникнення стану неплатоспроможності та, як наслідок, неможливості виконання судового рішення;
- обраний позивачем спосіб забезпечення позову є адекватним і співмірним заявленим позовним вимогам, співвідноситься з предметом спору та забезпечить гарантію реального поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 у справі №905/447/22 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» про участь його представника – адвоката Пелипенко Валентини Миколаївни, у судовому засіданні, призначеному на 23.06.2022 о 10год 00хв, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів особи, яка подала вказане клопотання; судове засідання у справі №905/447/22, призначене на 23.06.2022 о 10год 00хв, встановлено провести за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» в особі представника – адвоката Пелипенко Валентини Миколаївни, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів заявника.
22.06.2022 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» надійшло клопотання про долучення доказів, в якому відповідач просить визнати поважними причини неподання доказів до матеріалів справи, долучити до матеріалів справи докази звернення до позивача з листом від 17.06.2022 №68 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ», докази сплати відповідачем податків та зборів у період березня – червня 2022 року, виплат заробітної плати працівникам підприємства у наведений період, здійснення розрахунків за транспортно-експедиційні, поштові послуги та інші розрахунки з контрагентами. 
Також у наведеному клопотанні апелянтом зазначено про те, що на теперішній час відповідач може лише оплачувати заробітну плату працівникам, отримувати кошти від контрагентів за поставлену у минулому продукцію, але позбавлений можливості придбавати матеріали, які йому необхідні для продовження його діяльності. 
Крім того, відповідач зазначив, що у нього наявна дебіторська заборгованість інших суб`єктів господарювання, кошти якої  необхідні для розрахунку не лише з позивачем, але з іншими кредиторами, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» після постановлення оскаржуваної ухвали звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості, однак враховуючи відсутність коштів  для сплати судового збору, відповідна позовна заява була залишена судом без руху.  Попри зазначене, апелянт вказав про можливість розрахуватися з позивачем.  
Представник апелянта, який прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/477/22 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» про забезпечення позову від 12.05.2022 №12/2-05-2022. 
Представник позивача, який заявляв клопотання про проведення судового засідання у даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду,  отримав запрошення секретаря судового засідання до створеної у підсистемі «EasyCon» відеоконференції, завчасно здійснив підключення для участі у судовому засіданні, однак не забезпечив належного інтернет-підключення, у зв`язку з чим стабільний зв`язок з останнім було втрачено.
Враховуючи положення приписів частини 8 статті 197 ГПК України, відповідно до яких ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, а також беручи до уваги, що позиція позивача викладена останнім у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, заслухавши представника апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала місцевого господарського суду, якою задоволено заяву про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у розмірі, що еквівалентний ціні позову.
Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. 
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.           
Частиною 1 статті 137 ГПК України визначені заходи забезпечення позову. 
За змістом приписів статті 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою. 
У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. 
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. 
З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.02.2022 у справі №910/18193/21.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.
Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
При цьому за змістом наведеної норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно та(або) грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами та(або) майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.
Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від  22.12.2021 №ПГ-С/22- 01/198.
Отже, предметом позову є вимоги майнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення вимагатиме примусового виконання, а його виконання в майбутньому безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може (1) зникнути, (2) зменшитись за кількістю або (3) погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти чи майно відповідача суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду тощо. Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. 
Як встановлено вище, у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням сторонами спору взятих на себе зобов`язань за договором постачання від 22.12.2021 №ПГ-С/22- 01/198, за умовами якого позивач як постачальник зобов`язався передати у власність відповідача як споживача природний газ, а споживач – прийняти, спожити і оплатити на умовах цього договору газ природний.
У подальшому між сторонами спору були укладені додаткові угоди до договору від 22.12.2021 №ПГ-С/22-01/198 з погодженнями обсягу, вартості товару та порядку його оплати (додаткові угоди від 29.12.2021 №1, від 05.01.2022 №2, від 26.01.2022 №3).
За додатковою угодою № 1 від 29.12.2021 відповідачем прийнято та підтверджено замовлення 105.60000 тис.куб.м загальною вартістю 5 478 246,26 грн, за додатковою угодою № 2 від 05.01.2022 відповідачем прийнято та підтверджено замовлення 236.95856 тис.куб.м загальною вартістю 11 061 569,6 грн. Сторонами підписані акти прийому отриманого газу без застережень та зауважень.
Відповідачем у межах додаткових угод №1 та №2 здійснено часткову оплату на загальну суму 1 600 000,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення.
22.01.2022 сторонами правовідносин укладена додаткова угода №3 щодо поставки газу в лютому 2022 року, на виконання умов якої позивачем передано відповідачу газ в обсязі 293.91603 тис. куб. м загальною вартістю 11 335 083,31 грн, натомість акт прийому-передачі з боку відповідача не підписаний, направлений позивачем рахунок не оплачений.
Сторонами спору не заперечується факт укладення договору постачання природного газу, здійснення позивачем постачання відповідачу природного газу, отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» природного газу, а також нездійснення відповідачем оплати поставленого товару у повному обсязі, що свідчить про реальне існування спору між сторонами у справі.
Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач вказував на те, що відповідач ігнорував неодноразові звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" з вимогою про сплату заборгованості у повному обсязі, не підписував акт приймання-передачі природного газу за лютий 2022 року та акт звірки взаємних розрахунків сторін, не надавав будь-яких повідомлень щодо узгодження порядку погашення існуючої заборгованості, повідомлень щодо причин неможливості виконання своїх зобов`язань та не вчиняв жодних інших дій, спрямованих на погашення виниклого грошового зобов`язання у добровільному порядку, що викликало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» припущення щодо ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод" від виконання взятих на себе зобов`язань.
На підтвердження зазначених обставин Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» додано до заяви про забезпечення позову досудову претензію про сплату заборгованості від 19.04.2022 №584/04-04/22 з доказами її направлення на офіційну електронну пошту відповідача, визначену сторонами правочину засобом для комунікації.
Також, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» посилалось на те, що згідно аналізу стану активів підприємства відповідача станом на 3 квартал 2021 року в системі CNA - Corporate News Agency, здійсненого на підставі фактично поданих відповідачем даних фінансової звітності,  борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривний завод» перед позивачем складає майже всю вартість чистих активів, а відомості офіційного веб-порталу Державної податкової служби підтверджують наявність у відповідача станом на 19.04.2022 податкового боргу, що може свідчити про потенційну неможливість виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. 
Так, за проведеним позивачем розрахунком, чисті активи відповідача становлять 28     937 тис.грн, оскільки чисті активи становлять різницю між активами підприємства та його зобов`язаннями       = (Ряд. 1095 + ряд. 1195 + ряд. 1200) – (ряд. 1595 + ряд. 1695 + ряд. 1700). 
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» у заяві про забезпечення позову зазначало про те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням в Україні воєнного стану, наявністю за місцезнаходженням відповідача активних бойових дій, наявні ризики зупинення здійснення відповідачем господарської діяльності, зменшення активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», знищення або пошкодження майна відповідача, що може призвести до унеможливлення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.
Отже, позивач, з яким погодився суд першої інстанції, вважав, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у межах суми звернення стягнення, вказане може унеможливити виконання рішення суду, оскільки майно, у тому числі грошові кошти, які є у відповідача на момент розгляду даної справи у суді, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.
Заперечуючи проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» у суді апеляційної інстанції стверджувало про те, що відповідач є діючим підприємством з виробництва цегли, продовжує провадити господарську діяльність, однак натепер має змогу лише оплачувати заробітну плату працівникам, отримувати кошти від контрагентів за поставлену раніше продукцію та позбавлене можливості придбавати матеріали, необхідні для продовження його діяльності.
На підтвердження платоспроможності відповідача останнім надані відомості про наявність нерухомого майна, докази сплати податків та зборів, заробітної плати, розрахунків з контрагентами, а також довідка про вартість основних засобів.
Відповідно до довідки відповідача б/н б/д станом на 01.06.2022 на підприємстві обліковуються основні засоби первинна вартість яких складає 44926,0 тис. грн, у тому числі будинки та споруди – 8248,4 тис. грн, машини та обладнання – 26891,9 тис. грн, транспортні засоби – 6939,6 тис. грн.
Апелянт зазначив про те, що позивачем вже не здійснюється постачання природного газу відповідачеві, тобто про фактичне припинення правовідносин між сторонами спору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» підтвердило факт наявності заборгованості зі сплати отриманого природного газу перед позивачем, не заперечувало відсутність письмових відповідей на вимоги позивача щодо оплати отриманого газу, а також  зазначило про те,  що на час винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідач дійсно не мав достатньої суми грошових коштів на банківських рахунках для розрахунку з позивачем через наявність великого обсягу (111 мільйонів гривень) непогашеної іншими контрагентами перед відповідачем дебіторської заборгованості  та підвищення ціни на природний газ.
Належних доказів на підтвердження фактичного обсягу дебіторської заборгованості контрагентів відповідача, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод" до матеріалів справи надано не було.
Відповідачем зазначено, що після задоволення заяви позивача про забезпечення позову у цій справі Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» ініційовані заходи щодо примусового стягнення наявної дебіторської заборгованості контрагента в іншій справі, однак накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках, унеможливлює сплату судового збору за подання позовної заяви та відкриття провадження у справі.  
Також відповідач у суді апеляційної інстанції зазначив, що з огляду на  значний обсяг дебіторської заборгованості та її часткове погашення контрагентами, часткове надходження грошових коштів на банківські рахунки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» має намір погашення виниклих грошових зобов`язань перед позивачем, а також  наданий лист від 17.06.2022 №68 до позивача з пропозицією щодо подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» до господарського суду Донецької області заяви про скасування вжитих заходів забезпечення позову у цій справі та розгляду питання щодо розстрочення порядку сплати заборгованості.
Разом з тим, доказів наявності грошових коштів у сумі 26 274 899, 21 грн станом на момент винесення оскаржуваної ухвали та на момент перегляду її судом апеляційної інстанції відповідачем до матеріалів справи надано не було.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не доведений факт наявності грошових коштів на банківських рахунках у сумі 26 274 899, 21 грн, не спростована відсутність ризиків зникнення або пошкодження майна у сумі ціни позову, не обґрунтовано яким чином вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням посилання відповідача на значний обсяг дебіторської заборгованості, перешкоджає здійсненню його господарської діяльності або може спричинити негативні наслідки для нього (вплинути на його господарську діяльність) або інших осіб, а отже не спростовані доводи про наявність ризиків невиконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Посилання відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, на лист від 17.06.2022 №68, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод" звернулося до позивача з пропозицією щодо погашення виниклої заборгованості, спонукання до порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову у цій справі та розгляду питання щодо розстрочення порядку сплати заборгованості, судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки відповідний доказ не існував на час звернення позивача з позовною заявою та заявою про застосування заходів забезпечення позову, а отже не був предметом дослідження судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.
Щодо оцінки критерію необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу слід вказати, що такий захід забезпечення, як накладення арешту на активи (грошові кошти та майно) в межах суми позовних вимог, не порушує законних інтересів відповідача, в той же час дозволить запобігти ймовірному порушенню прав позивача у випадку задоволення позовних вимог та виконання судового рішення.
Надаючи оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також з огляду на відсутність доказів наявності грошових у сумі позовних вимог, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення позову, до вирішення спору наявні у відповідача активи можуть бути відчужені, знищені або втрачені, що потребуватиме додаткового з`ясування та подання додаткових позовів.
Враховуючи майновий характер спору, заходи у вигляді арешту активів (майна та грошових коштів) відповідача в межах суми заявлених позовних вимог є співрозмірними до позовних вимог та фактичних обставин господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою недопущення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову. 
Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що у зв`язку з постановленням оскаржуваної ухвали судом першої інстанції відповідач не зможе виплачувати заробітну плату та сплачувати податки та збори, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 зі справи № 905/361/19.
Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. 
При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Отже, накладання арешту на грошові кошти у сумі позову, розміщених на банківських рахунках, не створює перешкод, зокрема, у здійсненні оплати обов`язкових державних платежів та виплати заробітної плати, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 15.10.2021 у справі №917/126/21.
Крім того, судова колегія зауважує на тому, що апелянтом у суді апеляційної інстанції було зазначено про те, що відповідач здійснює сплату заробітної плати та обов`язкових податків і зборів, а також самостійно надано до матеріалів справи докази здійснення відповідних господарських операцій.
Враховуючи вищенаведене у сукупності та з урахуванням відсутності доказів наявності у відповідача грошових коштів у визначеній ціні позову, з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» пов`язує тривале невиконання взятих на себе зобов`язань, а також зважаючи на наявність значного обсягу кредиторської заборгованості, обставин загрози припинення здійснення відповідачем господарської діяльності та погіршення його майнового стану, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду  про те, що накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у межах суми позову (основної заборгованості) забезпечить збалансованість інтересів сторін, можливість виконання судового рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, оскільки лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими активами задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.                
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді судового рішення, спростовуються матеріалами справи та не є підставою для скасування судового рішення. 
З огляду на викладене та враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22 слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривний завод" (вх. №544Д) на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2022 у справі №905/447/22 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України. 
Повний текст постанови складено   27.06.2022.

Головуючий суддя                                                                                  Н.В. Гребенюк

Суддя                                                                                                       М.М. Слободін  

        Суддя                                                                                                       І.А. Шутенко