ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року 
м. Київ
справа №140/3581/19
адміністративне провадження № К/9901/777/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Лімітед» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Кухтея Р.В., суддів Затолочного В.С., Носа С.П.)
У С Т А Н О В И В:
РУХ СПРАВИ
І. Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Лімітед» (далі - ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед», позивач) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 за №0000311401, яким товариству визначено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 569  466,00 грн, №0000301401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 61  539,00 грн за основним зобов`язанням та 15  384,75 грн за штрафними санкціями, №0000291401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 182  266 грн за основним платежем та 45  566,50 грн за штрафними санкціями.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариства зазначило, що висновки контролюючого органу, щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентом є реальними, що підтверджується, за твердженнями позивача, належним чином оформленою первинною документацією.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року, у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
3.1. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з нереальності та безтоварності господарських операцій між ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» та ТзОВ «Компані Груп». Суд вказав, що у наданому сертифікаті відповідності значиться, що виробником реалізованої макухи соєвої є ТзОВ «Компані Груп», проте у звіті про фінансові результати суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік у вказаного товариства відсутні задекларовані основні засоби, за 2018 рік звітність не подавалась. Відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкових накладних по ТзОВ «Компані Груп», відсутнє придбання послуг із переробки макухи соєвої. Крім того, по вказаному товариству відсутнє придбання активної електроенергії для здійснення виробничої діяльності. Також, суд першої інстанції вказав, що транспортування макухи соєвої здійснювалось за рахунок ТзОВ «Компані Груп», при залученні автотранспортного підприємства ТзОВ «Авір Транс Юг», при цьому відповідно до аналізу зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, не встановлено зареєстрованих на адресу ТзОВ «Компані Груп» податкових накладних із номенклатурою «транспортні послуги». Податкової звітності з податку на прибуток за період 2018 року ТзОВ «Компані Груп» не подавало. Остання податкова декларація з ПДВ вказаним товариством була подана за листопад 2018 року. Крім того, ТзОВ «Компані Груп» є фігурантом кримінальних проваджень. Також, суду не було надано доказів, хто приймав участь у пошуках постачальників товару і хто брав участь при укладенні договорів, де це відбувалося (відрядження особи тощо). Не надано доказів, як при відсутності трудових ресурсів та основних засобів контрагента ТзОВ «Компані Груп» відбувалась переробка сої на олію соняшникову та отримання макухи.
4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року по справі №140/3581/19 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Інвест Лімітед» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю.
4.1. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2019 року за №0000311401, №0000301401, №0000291401. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
5. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції визнав, що господарські операції позивача із його контрагентами є реальними, підтверджуються належним чином оформленими бухгалтерськими та первинними документами позивача, а тому нарахування відповідачем грошового зобов`язання із податку на додану вартість є протиправним.
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
6. 11 січня 2021 року податковий орган не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права щодо задоволення позовних вимог, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі №140/3581/19 та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року.
6.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №140/3581/19 стало оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
6.2. Так, відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норми права застосовано ст. 44, п.198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах 06.03.2018 року №К/9901/133/17, від 12.03.2019 у справі К/9901/19458/18, від 26.06.2018 у справі К/9901/40830/18, від 11.09.2018 у справі №805/2316/16-а, від 20 червня 2018 року №К/9901/7343/18, від 25.01.2019 К/9901/56984/18, від 16.07.2019 №К/9901/39371/18,  які за аналогічних обставин прийшли до протилежного висновку, що є підставою для касаційного оскарження відповідно до п. 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
6.3. Податковий орган зазначає, що за результатами аналізу господарських взаємовідносин між ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» і ТзОВ «Компані - Груп» установлено нереальний характер таких операцій. Так, стан платника ТзОВ «Компані-Груп» - 0 «платник податків за основним місцем обліку». Вид діяльності - 10.41 - виробництво олії та тваринних жирів. Керівник, засновник - Бах Малік є посадовою особою ще 68 суб`єктів господарювання, головний бухгалтер - ОСОБА_1 . У наданому сертифікаті відповідності зазначено, що виробником реалізованої макухи соєвої є підприємство ТзОВ «Компані-Груп», проте у звіті про фінансові результати суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік у ТОВ «Компані-Груп» відсутні задекларовані основні засоби, за 2018 рік звітність не подавалась. Згідно із штатним розписом на 2018 рік підприємства ТзОВ «Компані-Груп» на підприємстві наявні посади: директор - 1 одиниця; водії - 3 одиниці. Таким чином, установлено відсутність трудових ресурсів у контрагента-постачальника. Відповідно до аналізу зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, не встановлено зареєстрованих на адресу ТзОВ «Компані-Груп» податкових накладних із номенклатурою - транспортні послуги. Податкової звітності з податку на прибуток за період 2018 рік ТзОВ «Компані-Груп» не подавало. Свідоцтво платника ПДВ цього товариства діє із 01 листопада 2017 року. Остання податкова декларація з податку на додану вартість ТзОВ подана за листопад 2018 року. Окрім того, ТзОВ «Компані-Груп» є фігурантом кримінальних проваджень. Також не доведено реальність операції по ланцюгу постачання придбаного позивачем товару (макухи соєвої).
6.4. Відповідач звертає увагу, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, ТОВ «Гранд Інвест Лімітед» зобов`язане володіти відповідними первинними документами, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності із встановленими обставинами, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
6.5. Податковий орган зазначає, що задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, виходив із необґрунтованості висновків відповідача про порушення вимог податкового законодавства, оскільки реальність господарських операцій, проведених позивачем із контрагентом підтверджується належними доказами, зокрема, первинними документами складеними у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
7. У відзиві на касаційну скаргу позивач проти її доводів заперечує, вважає, що суд першої та апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та просить закрити касаційне провадження у справі або відмовити у задоволенні касаційної скарги, залишив без змін оскаржувані судові рішення.
8. 02 квітня 2021 року справа №140/3581/19 надійшла на адресу Верховного Суду.
IV. Установлені судами фактичні обставини справи
9. Суди попередніх інстанцій установили, що у період з 24.07.2019 по 13.08.2019 ГУ ДПС у Волинській області було проведено планову виїзну перевірку дотримання ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, за наслідками якої складено акт №17043/14-01/35333297 від 20.08.2019.
10. Перевіркою встановлено порушення вимог : п.44.6 ст.44, п.134.1 ст.134, п.35.1 ст.135 ПК України, ст.ст.5, 7 ПсБО 15 «Дохід», ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі - Закон №996-XIV), ПсБО 16 «Витрати», у результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на загальну суму 569 706 грн за 2018 рік та занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на суму 1 042 268 грн, з яких : за 3 квартал 2017 року на суму 58 476 грн, за 4 квартал 2017 року на суму 385 655 грн, за 1 квартал 2018 року на суму 32 923 грн, за 2 квартал 2018 року на суму 63 022 грн, за 3 квартал 2018 року на суму 193 015 грн, за 4 квартал 2018 року на суму 78 940 грн, за 1 квартал 2019 року на суму 230 207 грн; абз.«б» п.185.1 ст.185, абз.«б» п.187.1 ст.187, абз.2 п.188.1 ст.188, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 розділу V ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість всього на суму 182 266 грн за липень 2018 року в сумі 182 266 грн; п.176.2 ст.176 ПК України.
11. За наслідками перевірки, 19.09.2019 контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення №0000311401, яким товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2018 року на 569 466 грн, №0000301401, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на 76  923,75 грн, в тому числі 61 539 грн за податковим зобов`язанням та 15  384,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, №0000291401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 227  832,50 грн, в тому числі 182 266 грн за податковим зобов`язанням та 45  566,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями).
12. Уважаючи неправомірність дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 19.09.2019 за № 0000311401 та № 0000301401, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
V. Позиція Верховного Суду
13. Спірним питання у цій справі правомірність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з ТзОВ «Компані Груп» за грудень 2018 року.
14. Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
15.  Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і далі, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), виходить з такого.
16. Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
17  . За приписами п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
18. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
19. Відповідно до п.198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
20. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198ПК).
21. Згідно абз. 1 та 2 п. 201.10 статті 201 указаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
22. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
23. Тобто, з фактом реєстрації контрагентом (продавцем товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.
24. За приписами п.44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
25. Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
26. Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт та інші).
27. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (п.5 ст.9 Закону № 996).
28. Згідно пп. 2.1 та пп. 2.4 статті 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затв. наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704 (далі за текстом - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
29. За п.2.5 Положення № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
30. Отже, первинні документи, зокрема рахунки на оплату, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) оформлені відповідно до вимог, встановлених Законом № 996 та Положенням № 88 та складені в момент проведення кожної господарської операції або (якщо це неможливо) безпосередньо після її завершення є підставою для включення даних по проведеним господарським операціям до податкового обліку платника податку.
31. За статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.
32. Перевіряючи реальність господарських операцій позивача з наведеними вище контрагентами на підставі допустимих і належних доказів та правомірність формування витрат за цими операціями, Суд зазначає наступне.
33. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що між ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» (покупець) та ТзОВ «Компані-Груп» (постачальник) було укладено договір поставки №43/2018 від 16.07.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку, на умовах та в строки, передбачені цим договором поставити покупцю макуху соєву.
34. Відповідно до п.2.2 Договору, кількість та якість товару, що поставляється має відповідати вимогам, що погоджені між Сторонами на час постачання Товару та вказуватись у специфікаціях. Кількість та ціна вказуються у видатковій накладній на кожну поставку окремо.
35. Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що при передачі товару Постачальник зобов`язаний передати всю необхідну документацію на товар, а Покупець, якщо немає заперечень по кількості та якості Товару прийняти його та підписати всі необхідні документи, що підтверджують його передачу.
36. На виконання умов Договору, ТзОВ «Компані-Груп» поставило, а ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» прийняло товар, зокрема, макуху соєву в кількості 78,96 т. Поставка здійснювалась двома партіями.
37. На підтвердження факту виконання господарських зобов`язань за договором поставки було видано специфікацію №1 від 19.07.2018, видаткову накладну №18 від 20.07.2018 та товарно-транспортну накладну (далі - ТТН) №2007 від 20.07.2018 про поставку 39,22 т. макухи соєвої, вартістю 543  197,16 грн., в тому числі ПДВ - 90  532,86 грн. та специфікацію №2 від 25.07.2018, видаткову накладну №24 від 26.07.2018 та ТТН №2607 від 26.07.2018 про поставку 39,74 т. макухи соєвої, вартістю 550  399,16 грн., в тому числі ПДВ - 91  733,19 грн. Загальна вартість поставленого товару складає 1 093  596,32 грн., з яких ПДВ - 182  266,05 грн.
38. Оплата за придбаний товар проведена у повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення №1362 від 20.07.2018 на суму 430 000 грн., №1368 від 24.07.2018 на суму 113  197,16 грн., №1380 від 27.07.2018 на суму 110  099,16 грн. та №1375 від 26.07.2018 на суму 440 300 грн.
39. Так,  з  відомостей, які містяться в ТТН вбачається, що перевезення першої партії товару (ТТН №2007 від 20.07.2018) здійснювало ТзОВ «Авір Транс юг» транспортним засобом марки «ДАФ», держані номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .
40. Так, перевезення здійснювалось постачальником товару ТзОВ «Компані-Груп» транспортним засобом марки «ДАФ», державні номерні знаки НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 .
41. З бухгалтерської довідки №1 від 19.07.2018, виданої директором ТзОВ «Компані-Груп» Волошенко М.С. вбачається, що для здійснення господарської діяльності Товариство орендує, серед іншого, рухоме майно (вантажний транспорт), який знаходиться в оренді відповідно до договору оренди нерухомого майна №1 від 01.11.2017, укладений з ФОП ОСОБА_3 .
42. Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що  акт перевірки не містить жодних підтверджуючих даних, з покликанням на належні та допустимі докази, що транспортування товару від ТзОВ «Компані-Груп» до позивача не могло здійснюватись вищевказаними транспортними засобами.
43. Крім того, факт навантаження та розвантаження сої підтверджується посвідченням про якість макухи від 20.07.2018 та від 26.07.2018 від відправника ТзОВ «Компанія -Груп», що передбачили сторони у договорі від 16.07.2018 (п.4.1.3 - розвантаження товару здійснюється після лабораторної перевірки  якості товару; 4.3 - на кожну партію Товару постачальник зобов`язується надати, зокрема, рахунок-фактуру, ТТН, видаткову накладну, якісне посвідчення на товар, довідка про виробничі потужності підприємства, дані про походження сировини), нарядом на роботи від ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» №65 від 20.07.2018 в смт. Голоби (зміст завдання : вивантаження та завантаження макухи), нарядом на роботи від ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» №66 від 23.07.2018 в смт. Голоби (зміст завдання : прибирання складу, завантаження макухи), нарядом на роботи від ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» №69 від 26.07.2018 в смт. Голоби (зміст завдання : вивантаження та завантаження макухи), наряд на роботи від ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» №71 від 31.07.2018 в смт. Голоби (зміст завдання : прибирання складу, завантаження макухи),
44. ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» повністю оплатило придбаний товар на підставі платіжних доручень №1362 від 20.07. 018 на суму 430 000 грн, №1368 від 24.07.2018 на суму 113  197,16 грн, №1380 від 27.07.2018 на суму 110  099,16 грн та №1375 від 26.07.2018 на суму 440 300 грн.
45. Також слід зазначати, що придбана позивачем у ТзОВ «Компані-Груп» макуха соєва у кількості 78,96 т використана у господарській діяльності позивача та реалізована покупцям, що підтверджується Договорами поставки, які були укладені позивачем з ТзОВ «Прогрес» №03/2016 від 12.01.2016, з Фермерським господарством «Аміла» №8//2018 від 11.01.2018, з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лище» №26/2018 від 26.03.2018, з ТзОВ «СП Волинь» №27/2018 від 02.04.2018, видатковим накладними №gr-173 від 20.07.2018, №gr-175 від 26.07.2018, №gr-176 від 26.07.2018, №gr-178 від 31.07.2018, ТТН №173 від 20.07.2018, №174 від 26.07.2018, №175 від 26.07.2018, №176 від 26.07.2018, №178 від 31.07.2018, довіреностями на отримання ТМЦ №48 від 20.07.2018, №287 від 26.07.2018, №185 від 26.07.2018, №197 від 26.07.2018.
46. У ході проведення перевірки ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» ревізорам було надано бухгалтерську довідку №1 від 19.07.2018, видану ТзОВ «Компані-Груп». З вказаної довідки, з поміж іншого вбачається, що ТзОВ «Гранд Інвест Лімітед» орендує виробничі склади за адресою : м. Первомайськ, бульвар Миру, 4Ж, рухоме майно (вантажний автотранспорт) згідно договору оренди №1 від 01.11.2017, укладеного з ФОП ОСОБА_3 а також згідно договору оренди №3 від 01.11.2017 орендує обладнання : прес віджиму олії ОР-1000 та екструдер для зерна Е-1000.00.0000ЇМ. Відповідно до звіту 1- ДФ за 1 кв. 2018 року кількість працюючих на підприємстві 4 особи. В акті перевірки підтверджуються наведені дані.
47. Долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.
48. Податковим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
49. При цьому, ТзОВ «Гранд інвест лімітед» підтверджено наявність господарської мети при придбанні товару, наявність можливості переробляти придбану сировину з метою наступної реалізації отриманих ТМЦ для одержання прибутку та належне оформлення первинних документів.
50. За таких обставин Верховний Суд погоджується з судом апеляційної інстанції, який дійшов висновку, щодо реальності господарських операцій з надання послуг.
51. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання контролюючого органу на недостатність трудових та матеріальних ресурсів для проведення відповідних обсягів робіт контрагентами, оскільки висновки про відсутність достатніх як трудових так і матеріальних ресурсів контролюючим органом здійснено на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, проте така інформація носить інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку.
52. Крім того, можлива відсутність у контрагентів трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставки та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ.
53. Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.
54. Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.
55. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 № К/9901/873/18.
56. Щодо посилання відповідача на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу узагальненої податкової інформації, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.
57. Інформація з баз даних АІС Податковий блок та податкова інформація щодо контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.
58. Указана правова позиція міститься у судових рішеннях Верховного Суду, від 06.02.2018 року у справі № 816/166/15-а (№ К/9901/8403/18), від 27.03.2018 року у справі № 816/809/17.
59. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, детально досліджено господарські операції позивача з вищезазначеними контрагентами, за якими Товариством було сформовано податковий кредит, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом як в акті перевірки, так і апеляційній скарзі, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі (аналогічні тим, які були вказані в запереченні на позовну заяву та в апеляційній скарзі) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду.
60. З огляду на наведене, прийняте контролюючим органом податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 за №0000311401, яким товариству визначено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 569  466,00 грн, №0000301401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 61  539,00 грн за основним зобов`язанням та 15  384,75 грн за штрафними санкціями, №0000291401, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 182  266 грн за основним платежем та 45  566,50 грн за штрафними санкціями не можна вважати законними і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
61. Посилання касатора на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладений у постановах висновок Верховного суду у постановах 06.03.2018 року №К/9901/133/17, від 12.03.2019 у справі К/9901/19458/18, від 26.06.2018 у справі К/9901/40830/18, від 11.09.2018 у справі №805/2316/16-а, від 20 червня 2018 року №К/9901/7343/18, від 25.01.2019 К/9901/56984/18, від 16.07.2019 №К/9901/39371/18, а саме протиправність заниження доходу по господарським операціям з підприємствами, які не підтверджені належними первинними документами, Суд зазначає, що в цій частині доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою доказів, які наявні у матеріалах справи. Така перевірка судових рішень знаходиться за межами касаційного перегляду визначеному статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
62. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
63. Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанції прийняли рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.
VІІ. Судові витрати
64. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
65. Керуючись статтями 3, 328, 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд-
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.
2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у  цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                        О.О. Шишов 

Судді                                                                                                  І.В. Дашутін

                                                                                                  М.М. Яковенко