ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 596/1753/20	Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О. 	
Провадження № 22-ц/817/337/22 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Шевчук Г.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
секретаря судового засідання - Іванюти О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №596/1753/20 за апеляційною скаргою адвоката Поляк Марії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року по справі за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Поляк Марії Володимирівни про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,
ВСТАНОВИв:
У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним,
Ухвалою Гусятинського районного суду від 09 грудня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
24.12.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Поляк М.В. звернувся до місцевого суду з клопотанням про розподіл судових витрат в даній цивільній справі, в якому просив стягнути із позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 600 грн. 00 коп. 
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою відповідач звернувся з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі адвокат Поляк М.В. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою її заяву про стягнення із позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 600 грн. 00 коп. задовольнити.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні заяви з тих мотивів, що позивач, звертаючись в суд з позовом не діяв необґрунтовано, чи мав на меті порушити права та інтереси відповідача.
На думку заявника позивач ОСОБА_2 та її представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, тричі - 12.07.2021, 18.11.2021 та 09.12.2021 не з`являлися в судове засідання без поважних причин, тому це свідчить про зловживання з їхньої сторони процесуальними правами. Вказує, що саме така поведінка позивача та її представника стали наслідком прийняття судом ухвали про залишення позову без розгляду.
Зазначає, що в ході тривалого розгляду справи відповідачу ОСОБА_1 було надано низку юридичних послуг, які були необхідними в процесі доказування в даній справі та сприяли правильному вирішенню спору по суті, зокрема складення відзиву, заперечення на відповідь на відзив, участь в судових засіданнях, та які в своїй сукупності оцінюються у 19 600 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії квитанцій до прибуткового ордеру.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та просить визнати Іпотечний договір від 29.08.2020 року та зареєстрований за №549 недійним, який укладений між ОСОБА_1 (іпотекодержателем) та ОСОБА_2 (іпотекодавець), від імені якої на підставі довіреності, посвідченої Ціцінським І.В. приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Тернопільської області 27 липня 2020 року за реєстровим № 631, діяв ОСОБА_3 . 
Ухвалою Гусятинського районного суду від 09 грудня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з неявкою позивача та його представника в судові засідання. Роз`яснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.
24.12.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Поляк М.В. звернувся до місцевого суду з заявою про розподіл судових витрат в даній цивільній справі, в якому просив стягнути із позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 600 грн. 00 коп. 
На підтвердження понесених витрат відповідачем подано копію договору про надання юридичної (правничої) допомоги №65/21 від 24 березня 2021 року; звіт (акт) про надані послуги відповідачу у зв`язку із розглядом справи №596/1753/21 від 10.12.2021 року (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом), копія квитанції до прибуткового касового ордера №13/12/21 від «13» грудня 2021 року на суму 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 коп., копія квитанції до прибуткового касового ордера №17/12/21 від «17» грудня 2021 року на суму 9 000 (девять тисяч) гривень 00 коп. копія квитанції до прибуткового касового ордера №20/12/21 від «20» грудня 2021 року на суму 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 коп. (а.с.106-114, т.2).
Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення із позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звертаючись в суд з позовом не діяв необґрунтовано, чи мав на меті порушити права та інтереси відповідача, а останній в свою чергу не довів зворотного.
З таким рішення суду погоджується і колегія суддів.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, представник апелянтів просив розглядати справу за його відсутності, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в стягненні витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката колегія суддів не приймає до уваги, як необґрунтовані.
Колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для застосування ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду, є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо. При цьому відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.
Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду установити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Як встановлено судом, представником відповідачів не надано доказів необґрунтованості дій позивача, що дало б суду можливість, в розумінні норм ч. 5 ст. 142 ЦПК України, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у сумі 19600 грн.
Тобто, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачами, так само матеріалами справи не підтверджується і зловживання позивачем своїми процесуальними правами.
Доводи апеляційної скарги, що залишення позову без розгляду не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду з тієї ж підстави не можуть розцінюватися як доводи протиправної, недобросовісної поведінки позивача.
Колегія суддів зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.
Колегія суддів зазначає, що звернення позивача до суду для захисту своїх прав до суду з позовом та обрання позивачем певного способу захисту не слід вважати недобросовісною поведінкою чи такою, що свідчить про зловживання процесуальними правами, відповідачем не доведено, що позивач, діючи недобросовісно, пред`явив необґрунтований позов та не встановлено судом і те, що позивач мав протиправну мету, а саме порушення прав чи інтересів відповідача чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору .
З урахуванням наведеного, стороною відповідача не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які б дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій позивача у справі, що зумовили понесення відповідачем заявлених до стягнення витрат, і вказане виключає можливість для задоволення заяви про їх компенсацію із застосуванням частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Поляк Марії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 18 квітня 2022 року.

Головуючий 
Судді