ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18097/19                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 травня 2022 року                                                                       м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" (ДСП "ЧСК") на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" (ДСП "ЧСК") до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Київській області про скасування рішення про повернення коштів,
   
 В С Т А Н О В И В :

Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильський спецкомбінат» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київській області    з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення № 105 від 13.06.2019 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 36201,66 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що листки непрацездатності, щодо яких уповноважені на перевірку особи Фонду дійшли висновку про їх невідповідність вимогам  Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,  Інструкції № 532 від 03.11.2004 «Про порядок заповнення листка непрацездатності», Інструкції № 455 від 13.11.2011 «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», оформлені та підписані повноважними особами, а формальне не зазначення посади завідуючого не може бути підставою для відмови у їх оплаті. Також, позивач зазначив, що покладення на нього, як на страхувальника,    відповідальності за порушення порядку заповнення документів іншими особами є протиправним, оскільки ДСП «ЧСК» не є закладом охорони здоров`я, не бере участі у заповненні лікарняних листків.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2021 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 30.03.2022.
У зв`язку з тим, що розгляд справи 30.03.2022 не відбувся, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 04.05.2022 у порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за результатами проведення позапланової перевірки ДСП «ЧСК» Іванківським відділенням Фонду соціального страхування складено Акт № 7 від 23.05.2019 перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Так, за висновками перевірки, позивачем порушено вимоги законодавства, а саме: положень  Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,  Інструкції №532 від 03.11.2004 «Про порядок заповнення листка непрацездатності», Інструкції № 455 від 13.11.2011 «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян». Зокрема, зазначено, що на лікарняних листках, виданих Оржицькою районною лікарнею на ім`я ОСОБА_1 серії АДН № 543442 за період з 07.07.2018 по 20.07.2018; серії АДН № 543254 з 20.04.2018 по 14.05.2018; серії АДН № 543635 з 26.07.2018 по 23.08.2018; серії АДЦ № 095091 з 05.11.2018 по 23.11.2018; на ім`я ОСОБА_2 серії АДН № 542810 з 26.11.2017 по 19.01.2018 при стаціонарному лікуванні відсутнє зазначення посади та прізвище завідувача відділення, а також його підпис та печатка.
На підставі акта перевірки № 7 від 23.05.2019, відповідачем було винесено оскаржуване рішення № 105 від 13.06.2019 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 36201,66 грн., з яким не погодився позивач та оскаржив до спеціальної комісії при Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з питань вирішення спорів.
Проте, рішенням № 2019/2 від 05.08.2019 спеціальної комісії при Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з питань вирішення спорів відмовлено у задоволенні скарги.
Звертаючись до суду та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що на час проведення відповідачем перевірки та оформлення акту уповноваженими на перевірку особами не було і не могло бути враховано того, що згідно письмового повідомлення КНП «Оржицька ЦРЛ» Оржицької районної ради Полтавської області від 24.05.2019 № 585, лікар-хірург Оржицької ЦРЛ ОСОБА_3 окрім посади лікаря-хірурга є завідуючим хірургічним відділенням та заступником директора з лікувальної частини КНП «Оржицька ЦРЛ».
ДСП «ЧСК» 16.07.2019 звернулося до директора КНП Оржицької ЦРЛ листом № 232-1919 щодо надання документів про роботу ОСОБА_3 на посадах завідувача хірургічним відділенням та заступника директора з лікувальної частини КНП «Оржицька ЦРЛ», на що отримано виписку № 795 від 01.08.2019 з наказу № 25д по Оржицькій лікарні    від 03.04.2015, відповідно до якої, заступнику головного лікаря з медичної частини ОСОБА_3 у зв`язку з виробничою необхідністю надано сумісництво: 0,25 посади завідуючого хірургічним відділенням та 0,25 посади лікаря-хірурга хірургічного відділення з 01.04.2015.
При цьому, під час розгляду Комісією із соціального страхування підприємства (далі - Комісія) листків непрацездатності від КНП «Оржицька ЦРЛ» наявною була лише усна аналогічна інформація, яку вважали достатньою, тому було прийнято рішення про оплату листків непрацездатності. Комісія виходила з того, що листки непрацездатності оформлені та підписані уповноваженими особами, а формальне не зазначення посади завідуючого не може бути підставою для відмови у їх оплаті.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що під час перевірки позивача були виявлені листки непрацездатності, які видані з порушенням порядку їх видачі, за відсутності підписів завідувача відділення, назви підприємства тощо (листки непрацездатності містяться в матеріалах справи). Твердження про те, що лікар-хірург ОСОБА_3 окрім посади лікаря-хірурга суміщав також посаду завідувача хірургічного відділення, тому не повинен підписувати листок непрацездатності як завідувач відділення, судом відхилені, оскільки такий підпис передбачений як обов`язковий відповідно до вимог наведених Інструкцій.  За висновками суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідача № 105 від 13.06.2019 відповідає положенням частини другої  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняте на підставі проведеної перевірки та з урахуванням її результатів, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом першої інстанції не було враховано, що підписання листків непрацездатності лише лікарем-хірургом, не є підставою для відмови в оплаті цих листків, оскільки факт перебування працівників позивача на стаціонарному лікуванні встановлений та сторонами не заперечується. Також, наголошено на тому, що позивач не є закладом охорони здоров`я та не брав участь у заповненні листків непрацездатності та не має нести відповідальність за допущенні помилки/неточності.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Перш за все, колегія суддів наголошує на правильності розставлення акцентів судом першої інстанції щодо підстав та предмету спору, покладених в основу позову, за якими сам позивач не оскаржує процедуру призначення та проведення перевірки, а передусім доводить обставини неможливості покладення на нього відповідальності за правильність оформлення листків непрацездатності, оскільки ДСП «ЧСК» не є закладом охорони здоров`я, тому не бере участі у заповненні лікарняних листків. Факту наявності самих недоліків, останній не заперечує, проте вважає, що наведені обставини не могли бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Так, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»    визначено правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Згідно з приписами  статті 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,    страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.
Відповідно до норм пункту 1 частини першої    статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,    передбачено надання допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків як тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
За змістом частини першої    статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,    підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом соціального страхування України.
Відповідно до положень частини першої    статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,    Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду (частина перша    статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Одним із основних завдань і функцій Фонду соціального страхування України та його робочих органів, визначених частиною першою    статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», є, поміж іншого, здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності.
Відповідно до пункту 1.1 Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 15 серпня 2018 року №12-ОД (далі по тексту - Положення №12-ОД), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві є робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - виконавча дирекція Фонду).
Згідно з пунктом 2.1.4 Положення №12-ОД основними завдання Управління є забезпечення здійснення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам закладами охорони здоров`я незалежно від форм власності, у тому числі на підставі інформації з єдиного електронного реєстру листків непрацездатності.
Відповідно до пункту 3.1.5 Положення №12-ОД, Управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує здійснення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності.
Підпунктом 8.1 пункту 8 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої    наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, контроль за виконанням цієї    Інструкції    закладами охорони здоров`я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров`я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об`єднання.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.
До повноважень комісії із соціального страхування підприємства належить звернення до робочих органів виконавчої дирекції Фонду або його відділень щодо перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам підприємства.
Під час перевірки виявлені порушення вимог зазначених Інструкцій, зокрема, на лікарняних листках, виданих Оржицькою районною лікарнею серії АДН №543442 за період з 07.07.2018 по 20.07.2018; серії АДН №543254 з 20.04.2018 по 14.05.2018; серії АДН №543635 з 26.07.2018 по 23.08.2018; серії АДЦ №095091 з 056.11.2018 по 23.11.2018; серії АДН №542810 з 26.11.2017 по 19.01.2018, при стаціонарному лікуванні відсутнє зазначення посади та прізвище завідувача відділення, а також його підпис та печатка.
За змістом пункту 3.12.  Інструкції № 532,  у графі «Звільнення від роботи» у четвертому стовпчику «підпис та печатка лікаря» продовження або закриття лікарняного листка підтверджується підписом та печаткою лікаря. За п. 2.9  Інструкції № 455,  у разі лікування в стаціонарі листок непрацездатності видається лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення за весь період стаціонарного лікування.
          Тож, листок непрацездатності має містити підписи як лікуючого лікаря так і завідувача відділення, при цьому, обидві графи мають бути заповненими. Під час перевірки позивача були виявлені листки непрацездатності, видані з порушенням порядку їх видачі, за відсутності підписів завідувача відділення, назви підприємства тощо (листки непрацездатності містяться в матеріалах справи). Доводи сторони позивача, які також покладені в основу апеляційної скарги про те, що саме лікар-хірург окрім посади лікаря-хірурга суміщав також посаду завідувача хірургічного відділення, тому не повинен підписувати листок непрацездатності як завідувач відділення, на переконання колегії суддів не мають вирішального значення, позаяк є встановлені вимоги щодо заповнення листка працездатності, а такий підпис передбачений як обов`язковий.  При цьому, дійсно, позивач не є органом охорони здоров`я та не приймає участь у заповненні згаданих граф листка працездатності, проте, мова йде про наслідки, передбачені в законодавстві, за якими, саме роботодавець, отримавши від працівника листка непрацездатності, має перевірити їх на відповідність законодавству та правильності заповнення, та у разі наявності неточностей/помилок, має відреагувати, шляхом повернення такого листка на до оформлення та не може його прийняти до опрацювання та оплати. Водночас, мова про відповідальність саме працівників, які їх подали позивачу на опрацювання, у даному випадку не йде, адже у силу вимог частини третьої  статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №13 (далі - Положення №13).
Відповідно до пункту 2.2 Положення № 13, комісія із соціального страхування підприємства зобов`язана розглядати підставу та правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.     Листки непрацездатності, що заповнені з порушенням встановленого законодавством порядку, мають бути повернені в заклад охорони здоров`я за місцем їх видачі для оформлення належним чином. Лише після цього комісія приймає обґрунтоване рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності.
Також, колегія суддів наголошує на нормах ч. 6 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за якими у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. Оскаржуване рішення прийнято на підставі даної норми. 
Посилання апелянта на те, що підписання листків непрацездатності лише лікарем-хірургом, не є підставою для відмови в оплаті цих листків, оскільки факт перебування працівників позивача на стаціонарному лікуванні встановлений та сторонами не заперечується, відхиляються колегією суддів, адже відповідач не встановлював відсутності підстав для виплати працівникам лікарняних та не заперечував їх права на виплати, однак, констатував актом перевірки, допущення позивачем, як роботодавцем порушення, що виразилось у прийняття до оплати листків непрацездатності, які мали бути направлені на доопрацювання, вже після чого опрацьовані. 
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що доводи позивача, на які він посилався як на підставу позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, спростовані відповідачем та представленими суду належними та достатніми доказами, доводи апеляційної скарги аналогічні доводам та обставинам, що були оцінені судом першої інстанції під час розгляду спору по суті, у зв`язку з чим, відсутні підстави для визнання оскаржуваного наказу протиправним та його скасування.
Тож, позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильський спецкомбінат" (ДСП "ЧСК") - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2021 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                        В.В. Кузьменко

                                                                                                             Я.М. Василенко