ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/1347/21	Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б. 	
Провадження № 33/817/240/22 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Згідно постанови 17 листопада 2021 року, о 01 год 00 хв, м. Скалат, вул. Об`їздна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Трактор МТЗ-82, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер 6810» або проїхати в мед заклад Підволочиської ЦКРП відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що жодних ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції при спілкуванні з ним виявлено не було. Вказує на те, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Зазначає, що працівниками поліції йому другий примірник протоколу надано не було. Звертає увагу суду на те, що газоаналізатор «Драгер 6810» не є спеціальним технічним засобом. Апелянт стверджує, що від проведення огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. ОСОБА_1 вказує на те, що працівниками поліції не було роз`яснено його процесуальні права. Зазначає, що працівники поліції, перед початком огляду не проінформували його про порядок застосування вимірювального приладу. Вказує на те, що він був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, так як розгляд справи проводився у його відсутності та відсутності адвоката.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2022 року, то він підлягає поновленню, виходячи з наступного. 
Як вбачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута без його участі. Копія постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП була направлена йому 31 березня 2022 року. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дану постанову отримав 04 квітня 2022 року, а апеляційну скаргу подав 14 квітня 2022 року.
З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин. 

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 .
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №162211 від 17 листопада 2021 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17 листопада 2021 року; CD-диску з відеозаписом із нагрудних камер поліцейських СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) в Тернопільській області. Зафіксовані вказаними матеріалами відомості поза розумним сумнівом підтверджують, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу та в медичному закладі.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Так, згідно матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162211 від 17 листопада 2021 року та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 перебував з такими ознаками алкогольного сп`яніння як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Також, відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції беззаперечно підтверджено те, що поліцейськими озвучувалися ОСОБА_1 вищевказані ознаки алкогольного сп`яніння (файл VID-20211117-WA0002.mp4 з 02:30 по 02:40 хв.), а також те, що ОСОБА_1 визнав факт вживання ним алкогольних напоїв (файл VID-20211117-WA0002.mp4 з 05:20 по 05:21 хв.), а тому доводи ОСОБА_1 про те, що жодних ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції при спілкуванні з ним виявлено не було та те, що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, суд апеляційної інстанції оцінює критично.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від його отримання, про що зазначено в протоколі (а.с. 1). Також, відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції беззаперечно підтверджено той факт, що апелянт відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений.
Усі види вказаних газоаналізаторів зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.
Виходячи з вищенаведеного, доводи апелянта про те, що «Драгер 6810» не є спеціальним технічним засобом є необґрунтованими.
Твердження апелянта про те, що від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння він не відмовлявся є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл VID-20211117-WA0002.mp4 з 05:30 по 05:45 хв.) зафіксовано як працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також проїхати у медичний заклад, однак водій у категоричній формі відмовився. 
Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не роз`яснено в який спосіб він повинен був пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки законом не передбачено вчинення таких дій працівниками поліції у разі відмови особи проходити огляд на стан сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що він був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, так як розгляд справи проводився у його відсутності та відсутності адвоката, є безпідставними у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Окрім того, ОСОБА_1 звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи (а.с. 15) у зв`язку із наміром укласти договір із адвокатом, яке судом було задоволено і розгляд справи відкладено, але в подальшому ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причини неявки суд не повідомив. 
Крім того, неможливість реалізувати процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, була усунута під час апеляційного розгляду, під час якого ОСОБА_1 було забезпечено можливість надати суду особисті пояснення по суті справи, заявити клопотання і подати докази. Також, ОСОБА_1 мав реальну можливість залучити адвоката для участі в апеляційному розгляді, однак не зробив цього, що в сукупності з даними про його процесуальну поведінку в суді першої інстанції свідчить про формальність доводів щодо порушення права на захист.
Інші доводи апеляційної скарги не вказують на порушення суддею при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.
Враховуючи наведені обставини в їх сукупності апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2022 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя