Дата документу 07.06.2022 Справа № 310/6290/21

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 310/6290/21	Головуючий у 1-й інстанції Прінь І.П. Повний текст рішення складено 09.12.2021 року.	
Пр. № 22-ц/807/797/22	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «ОГРС «Запоріжгаз») до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року АТ «ОГРС «Запоріжгаз» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-9), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 38257,54 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. 
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_2 проживає в будинку АДРЕСА_1 . Будинок підключено до централізованої мережі газопостачання, тобто відповідач є споживачем природного газу. В будинку відповідача 24.09.2013 року було встановлено та прийнято до експлуатації лічильник газу марки МЕТРІКС типорозміру G4, заводський номер №00082587, який належав споживачу. Відповідальність за збереження і цілісність встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач. У відповідності до пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (далі - КГРС) власник комерційного ВОГ або сторона, відповідна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал. 
Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/ лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/ коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
15.02.2021 року працівниками оператора ГРМ на об`єкті споживання відповідача виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, а саме термічне пошкодження ЗВТ. У присутності споживача було складено акт про порушення №000900 від 15.02.2021р. Того ж дня лічильник було демонтовано для проведення експертизи, про що складено протокол №000700 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. Лічильник упаковано в пакет з поліетилену, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С63301689. 
За результатами проведеної експертизи, що викладені у акті експертизи лічильнику газу №866 від 23.02.2021 року, підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки, а саме: лічильний механізм відсутній, корпус лічильника деформований зі слідами термічного впливу, лакофарбоване покриття відсутнє. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Є можливість безоблікового споживання природного газу. Після проведення експертизи ДП «Запоріжжястандартметрологія» проведено позачергову повірку ЗВТ, який визнаний непридатним для подальшої експлуатації. 
За фактом виявлення несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення №000900 від 15.02.2021 року, що відображено у протоколі №531 від 26.03.2021року.
Відповідності до пункту 1 Глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, додатку 15 до Кодексу, Оператором ГРМ здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача ( газова плита-2 шт, конвектори- 4 шт), зареєстрованих осіб ( 4 осіб), опалювальної площі (75 кв. м), за період з 10.08.2020 року по 14.02.2021 року. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 38257,54 грн. На цей час відповідачем борг не погашено.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Прінь І.П. (а.с. 28).
Ухвалою суду першої інстанції від 27 липня 2021 року (а.с. 31-32) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року (а.с. 92-99) у задоволенні позовних вимог АТ « ОГРС «Запоріжгаз» у цій справі відмовлено у повному обсязі. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач АТ « ОГРС «Запоріжгаз» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 105-114) просило рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; суму сплачених судових витрат віднести на відповідача.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 117).
Ухвалою апеляційного суду від 02 лютого 2022 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 128), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 129).
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ»  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційному суду відзив (а.с. 134-135) на вищезазначену апеляційну скаргу позивача АТ «ОГРС «Запоріжгаз» у цій справі. 
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень), відпустки судді-доповідача (а.с. 133, 142), графік роботи апеляційного суду під час воєнного стану в Україні (а.с.143).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача АТ «ОГРС «Запоріжгаз» у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови…
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача АТ «ОГРС «Запоріжгаз» у повному обсязі у цій справі, керувався ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України та виходив із необґрунтованості позовних вимог позивача, а також недоведеності позивачем наявності факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) саме з боку відповідача ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідач проживає в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно із актом про прийняття до експлуатації робіт по встановленню лічильника газу від 24.09.2013 року за вказаною вище адресою був встановлений лічильник газу «G4 Метрікс», 2012р. виготовлення, заводський номер №00082587 (а.с.11).
11.07.2020 року в будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 11.07.2020 року (а.с. 50-51).
15.02.2021 року працівниками оператора ГРМ складено Акт про порушення №000900, в якому зазначено, що було встановлено порушення п.1.3 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме термічне пошкодження ЗВТ (а.с. 12). Акт був підписаний споживачем ОСОБА_1 .
Лічильник газу було демонтовано для направлення його на експертизу, про що було складено протокол направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу №000700 (а.с.13). Лічильник в присутності споживача ЗВТ упаковано в пакет з поліетилену, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С63301689. Про дату, час та місце проведення експертизи зазначено в цьому акті.
23.02.2021 року проведена експертиза лічильника газу, за наслідками якої складено акт експертизи лічильника газу №866 (а.с.14). Комісією, за результатами огляду, було встановлено:
1. відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі - відповідає;
2. цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі - порушено;
3. цілісність заводського та повір очного тавра на ЗВТ - порушено;
4. цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ - порушено;
5. цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ - порушено;
6. наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ - відсутні;
7. відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації - не відповідає;
8. відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ - перевірка на даний тип ЗВТ не передбачена;
9. відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/ або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ - відповідає.
Висновок комісії: «Підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Лічильний механізм відсутній, корпус лічильника деформований зі слідами термічного впливу, лакофарбове покриття відсутнє. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Є можливість безоблікового споживання природного газу».
У даному акті споживачем здійснено запис «с момента пожара я газом не пользовался» (а.с.14).
Лічильник визнаний непридатним для подальшої експлуатації, про що було зазначено також у протоколі повірки №305 і довідці №4-0265-21 від 23.02.2021 (а.с.15,16).
Комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення №000900 від 15.02.2021 року, що відображено у протоколі комісії №531 від 26.03.2021 року (а.с. 17). Споживач на засіданні комісії не був присутній.
Позивачем за наслідками прийнятого рішення було здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 38257,54 грн. (а.с. 19).
15.04.2022 року АТ «Запоріжгаз» надіслало ОСОБА_1 лист з вимогою щодо сплати 38257,54 грн. за порушення Кодексу газорозподільних систем (п. 1.3 глави 2 розділу XI - несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу), до якого додано акт розрахунок та рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу (а.с. 20-22), який споживач отримав 17.04.2021 року.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1 та 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ «Полтавагаз» не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу».
Так, згідно пп. 37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:
1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку;
2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації);
3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).
При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17.
Так, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз.3 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Висновок суду апеляційної інстанції про те, що самі по собі отвори є втручанням у роботу лічильника, які є аналогічними зриву пломби та не потребують проведення відповідної експертизи, не ґрунтуються на нормах права та здійснений внаслідок вільного помилкового тлумачення зазначених вище положень законодавства».
Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено і не заперечувалась сторонами у цій справі, що лічильник газу «G4 Метрікс», який був встановлений 24.09.2013 року у будинку АДРЕСА_1 , був визнаний непридатним для подальшої експлуатації внаслідок термічного пошкодження, а саме внаслідок пожежі, яка сталася в будинку 11.07.2020 року.
Крім того, свідок ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , особисто в телефонному режимі повідомляла АТ «Запоріжгаз» про подію пожежі і пошкодження лічильника газу.
Акт про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ складений працівниками оператора ГРМ тільки 15.02.2021 року. Представник позивача вказує на те, що про пошкодження лічильника, відповідач взагалі не повідомляв позивача. Проте, з яких підстав працівники оператора ГРМ здійснювали демонтаж старого лічильника і встановлення нового лічильника за адресою споживача саме 15.02.2021 року представник позивача повідомити суду першої інстанції не зміг.
За результатами експертизи від 23.02.2021 року лічильник газу був визнаний непридатним для його подальшої експлуатації. Зокрема у висновку експертизи зазначено: «Підтверджено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Лічильний механізм відсутній, корпус лічильника деформований зі слідами термічного впливу, лакофарбове покриття відсутнє. ЗВТ експлуатується з порушенням законодавства. Є можливість безоблікового споживання природного газу».
Відповідно до Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Разом з цим, судом першої інстанції правильно не було встановлено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (термічне пошкодження) відбулося наслідок умисних неправомірних дій споживача ОСОБА_1 .
Крім того, у висновку експертизи від 23.02.2021 року здійснено припущення щодо лише можливості безоблікового споживання природного газу.
Разом з цим, позивачем не надано суду першої інстанції жодних доказів на підтвердження безоблікового споживання природного газу споживачем ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2021 року працівниками оператора ГРМ замість демонтованого лічильника був встановлений інший лічильник газу, про що складено акт про прийняття в експлуатацію комерційного вузла обліку, встановленого за кошти АТ «Запоріжгаз» від 15.02.2021р. З цього акту встановлено також, що ГП-4 (газова плита) не підключена. Інші газові прилади у будинку відсутні. Тобто, споживання газу фактично не здійснюється. 
Доказів протилежного суду першої інстанції позивачем у матеріали цієї справи не було не надано.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод гарантуються, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом; оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.
Отже, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не припущення можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника).
Разом з цим, для доведення правомірності здійснених позивачем донарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) саме з боку відповідача.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано суду жодних доказів того, що з боку відповідача мало місце несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, а саме втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, як це визначено Кодексом газорозподільних систем.
Доводи апеляційної скарги АТ «ОГРС «Запоріжгаз» є такими, що дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Ці доводи не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи і правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а зводяться лише до переоцінки апелянтом наявних у цій справі доказів сторін.
Судова практика інших судів в інших справах за участю інших учасників, та у тому числі за наявності інших фактичних обставин справ, на яку посилався позивач у своїй апеляційній скарзі (а.с. 112-114), як на підставу задоволення його позовних вимог у цій справі, не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи судом. 
Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, у тому числі допитував свідків (протокол судового засідання від 06.12.2021 року - а.с. 89-90) тощо.
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. 
За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування АТ «ОГРС «Запоріжгаз», як позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.
Позивач та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача АТ «ОГРС «Запоріжгаз».
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача АТ «ОГРС «Запоріжгаз» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції, є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Крім того, встановлено, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні хоча й посилався на ст. 141 ЦПК України, проте останнім фактично не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, або ж його зміни.
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу АТ «ОГРС «Запоріжгаз» у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»  залишити без задоволення.
Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року у цій справі залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 07.06.2022 року.
Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.