ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2437/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сквирської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сквирської міської ради Київської області в якому просила:
- визнати протиправними дії Сквирської міської ради, які полягають у відмові в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 середньої заробітної плати, яку вона одержувала на посаді секретаря Сквирської міської ради, на період працевлаштування протягом шести місяців, починаючи з 19.11.2020 р. у відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»;
- зобов`язати Сквирську міську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату в розмірі, який вона одержувала на посаді секретаря Сквирської міської ради, на період працевлаштування протягом шести місяців, починаючи з 19.11.2020 р.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2006 на підставі наказу директора Приватного підприємства «Росава-Агро» № 25/2 ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника директора з постачання ПП «Росава-Агро».
Відповідно до наказу директора ПП «Росава-Агро» від 30.11.2015 № 75 позивача звільнено з посади заступника директора з постачання ПП «Росава-Агро» на підставі п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України, а саме: у зв`язку з переходом на виборну посаду.
01.12.2015 позивача обрано секретарем Сквирської міської ради VII скликання з числа депутатів Сквирської міської ради VII скликання, що підтверджується рішенням сесії Сквирської міської ради Київської області № 8-1-VІІ від 01.12.2015 «Про обрання секретаря Сквирської міської ради VII скликання».
На підставі рішення сесії Сквирської міської ради № 1-1-VІІІ від 18.11.2020 «Про початок повноважень депутатів Сквирської міської ради VIII скликання, обраних 25 жовтня 2020 року» повноваження позивача, як секретаря Сквирської міської ради були припинені.
Після припинення повноважень секретаря Сквирської міської ради позивач звернулась до директора ПП «Росава-Агро» щодо надання їй попередньої роботи (посади) або за її відсутності іншої рівнозначної посади. Проте позивачу повідомили, що її посада була скорочена, а інша рівнозначна посада на підприємстві відсутня, що підтверджується довідкою № 208 від 19.11.2020.
У відповідь від 14.12.2020 за №151 відповідач повідомив позивача, що збереження за позивачем середньої заробітної плати на період працевлаштування не є можливим у зв`язку з вимогами норм діючого законодавства щодо необхідності працевлаштування позивача за її попереднім місцем роботи, а саме на посаді заступника директора з постачання Приватного підприємства «Росава-Агро», або на іншій рівноцінній посаді.
Вважаючи зазначену бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулась з позовом до суду.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених    Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Згідно з частинами першою статті 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада), в тому числі і голови, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 №93-IV, який також встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.
За нормами частини другої статті 6 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-ІV передбачено охорону трудових та інших прав депутата місцевої ради. Відповідно до цієї норми, у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства.
З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.
Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.
Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.01.2001 № 2493-ІІІ, на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, за приписами якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, приведеними вище нормами права встановлено право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади).
Тобто, у разі коли колишній секретар місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, Закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.
Отже, законодавець гарантує колишнім працівникам, обраним на виборні посади чи, як в даному випадку, секретарю місцевої ради, збереження середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді лише за умови неможливості надання їй попередньої роботи і виключно на період її працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому обов`язок запропонувати звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади роботу (посаду) за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді покладається саме на роботодавця.
Листом Міністерства соціальної політики від 16.05.2014 №746/13/74-14 «Щодо соціальних гарантій депутатів місцевих рад» (є чинним) роз`яснено, що у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців; у разі ж коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені вище гарантії на нього не поширюються. 
Аналізуючи зазначені вище норми, суд звертає увагу, що особа має право на збереження протягом не більше 6 місяців її середнього заробітку з відповідного місцевого бюджету у разі дотримання в сукупності таких обов`язкових умов: 1) звільнення з попереднього місця роботи за п. 5    ст. 36 Кодексу законів про працю України; 2) звернення на попереднє місце роботи не пізніше 3-х місяців після припинення повноважень; 3) неможливість надання відповідної роботи (посади).
Закон України "Про статус депутатів місцевих рад"  покладає на роботодавця обов`язок забезпечити депутату, строк повноважень якого завершився, надання попередньої роботи (посади) і лише в разі її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що 30.11.2015 відповідно до наказу директора ПП «Росава-Агро» № 75 позивача звільнено з посади заступника директора з постачання ПП «Росава-Агро» на підставі п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України, а саме: у зв`язку з переходом на виборну посаду.
Відповідно до довідки №208 від 19.11.2020 ПП Росава-Агро», в якій повідомлено позивача, що станом на 19.11.2020 у ПП «Росава-Агро» відсутня можливість її працевлаштування, так як посада заступника директора з постачання була скорочена на підприємстві з 01.01.2016. Інша рівноцінна робота в ПП «Росава-Агро» станом на 19.11.2020 відсутня. 
Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 5 частини першої  статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.
Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 у справі №219/2204/2016-ц    зробив висновок, що гарантії, передбачені частиною другою  статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"  поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з пунктом 5  статті 36 КЗпП  (перехід на виборну посаду).
Як наголосив суд касаційної інстанції, трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій пунктом 5 статті 36 КЗпП. Запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці. Якщо звільнення буде оформлено за іншою підставою (наприклад статті 38 КЗпП), то особа не може претендувати на гарантії частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Саме ці обставини, а не кількість каденцій на які було обрано посадову особу, визначають її право повернутися на місце роботи, де та працювала до обрання на зазначену виборну посаду.
У свою чергу судом встановлено, що згідно запису від 30.11.2015 в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.07.2006, позивача звільнено з посади, у зв`язку з переходом на виборчу посаду відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України.
Верховний Суд у постановах від 07.02.2019 по справі №507/1299/16-а, від 25.10.2019 по справі №345/3102/16-а, від 30.10.2019 по справі №293/1026/16-а, від 26.12.2019 по справі № 570/3880/16-а в яких зазначено, що у разі якщо колишній секретар місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.
Згідно частини п`ятої    статті 242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, суд бере до уваги, що згідно з довідкою № 282 від 15.02.2021 року позивач станом на 15.02.2021 року не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян №15 ГУ Пенсійного фонду України у Київській області, як отримувач пенсії. Довідкою № 20 від 22.02.2021 року про не отримання допомоги, підтверджується факт не перебування позивача на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської райдержадміністрації відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».
У відзиві відповідач вказує, що керівник ПП «Росава-Агро»    не мав права видавати наказ № 83 від 28.12.2015 року «Про скорочення вакантної посади та внесення змін до штатного розпису». Стверджує, що скоротити вакантну посаду, яка мала бути збережена за ОСОБА_1 на час її перебування на виборній посаді у Сквирській міській раді, керівник ПП «Росава-Агро» мав право лише у зв`язку з ліквідацією або реорганізацією підприємства. При цьому відповідач посилається на лист роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України № 114/06/187-11 від 07.04.2011.
Разом з тим, суд не погоджується із такими твердженнями відповідача, адже вказані доводи є необґрунтованими та такими, що не стосуються предмету даного спору. Крім того, зі змісту вищевказаного листа роз`яснення вбачається, що скорочення чисельності або штату працівників може відбуватись не лише в разі реорганізації підприємства чи зміни його власника, а й у випадку прийняття власником, або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку із перепрофілюванням, а також з інших підстав.
Також необґрунтованими є посилання відповідача на незаконність наказу ПП «Росава-Агро» №83 від 28.12.2015 року «Про скорочення вакантної посади та внесення змін до штатного розпису», оскільки питання його законності не являється предметом даної адміністративної справи, вказаний наказ виданий та реалізований у 2015 році, не оскаржувався, не скасований, а отже є чинним на теперішній час.
Крім того, доводи відповідача про відсутність повноважень директора виконавчого ПП «Росава-Агро» Смокталя Л.П. на підписання довідки вих. № 208 від 19.11.2020 року є необґрунтованими, оскільки відповідно до листа ПП «Росава-Агро» вих. № 53 від 14 травня 2021 року, зі змісту якої вбачається, що наказом директора приватного підприємства Янчука В.І. № 111 від 13 листопада 2020 року, у зв`язку із відбуттям директора у чергову основну відпустку з 16 листопада по 25 листопада 2020 року, виконання обов`язків директора підприємства покладено на виконавчого директора - Смокталь Леоніда Пилиповича. За таких обставин, довідка вих. № 208 від 19.11.2020 видана ПП «Росава-Агро» ОСОБА_1, підписана уповноваженою особою приватного підприємства.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на нарахування та виплату середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, яку вона одержувала на виборній посаді секретарем Сквирської міської ради, з часу припинення повноважень на посаді секретаря міської ради - з 19.11.2020 року по день працевлаштування, але не більше ніж за шість місяців, що узгоджується з приписами частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Сквирської міської ради Київської області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Є.О.Сорочко

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк