П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/545/22	

Категорія 112010100	Головуючий у суді І інстанції: Єфіменко К.С. час і місце ухвалення: спрощене провадження,  м. Одеса	
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
суддя-доповідач:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік. Однак, відповідач у перерахунку грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік відмовив, зазначивши, що грошову допомогу позивачу виплачено у повному обсязі.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 022 року позов задоволено. Визнано протиправною діяльність Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного  статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що виплата допомоги у меншій сумі, ніж визначено Законом, здійснюється у зв`язку з дією та бездіяльності органів державної влади, а не органів місцевого самоврядування. Крім того, апелянт вказує, що щорічна разова грошова допомога позивачу була виплачена правомірно, в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету, а тому управління ніяким чином не порушувало права та законні інтереси позивача та діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачалися Конституцією та законами України.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.
У 2021 позивачу здійснено виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік відповідно до  Постанови КМУ 08.04.2021 №325  у розмірі 1491 грн.
У жовтні2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.
03 листопада 2021 року відповідач надав відповідь на заяву відповідача, у якій зазначив, що грошову допомогу позивачу виплачено у повному обсязі.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому  статтею 12 Закону № 3551-XII  у редакції  Закону № 367-ХІV.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Статтею 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. 
Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI.
Статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Підпунктом "б" пп.2 п.20 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року №107-VI текст вказаної вище частини ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.
Згідно із пп.5 п.63 розділу І Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року №79-VIII розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено п.26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому Конституційний Суд України у п.2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 №10-рп/2008, дійшов висновку, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Водночас, Кабінетом Міністрів України Постановою "Про деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 08 квітня 2021 року №325 (далі - Постанова №325) встановлено, що разова грошова допомога до 05 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Як встановлено вище, відповідачем у 2021 році виплачено позивачеві разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1491,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж визначено ч.5 ст.12 Закону №3551-XII в редакції Закону 367-XIV.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі меншому, ніж визначено статтею 12 Закону №3551-XII в редакції Закону 367-XIV, діяв протиправно та порушив право позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові по зразковій справі №440/2722/20 від 29.09.2020 року, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року.
Аргументи скаржника в апеляційній скарзі на неможливість виплати допомоги до 5 травня позивачу у більшому розмірі, ніж те визначено Постановою Кабінету Міністрів України на переконання суду апеляційної інстанції, в контексті спірних правовідносин, є безпідставними, оскільки даний вид допомоги гарантований законом та його неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню. 
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 022 року по справі № 420/545/22, - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    

суддя-доповідач: 	 	Семенюк Г.В.	
судді:	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.