КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 362/573/22                                              Головуючий у суді першої інстанції - Попович О.В.
Номер провадження № 33/824/1518/2022                                               Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2022 року                                                                                             м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №150544 вбачається, що 15 січня 2022 року о 22 год. 00 хв. на автодорозі сполученням Васильків – В. Бугаївка , ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що в оскаржуваному судовому рішенні хоч і міститься посилання на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, пояснення свідків, диск з відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, однак судом не розкрито зміст вказаних доказів та не обґрунтовано, які саме обставини вони підтверджують.
Апелянт вказує, що судом проігноровано та не спростовано його пояснень щодо невживання будь-яких наркотичних засобів, а також щодо незаконності та безпідставності вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки на наступний день 16 січня 2022 року ОСОБА_1 пройшов огляд на виявлення наркотичних речовин в медичному центрі, результат якого негативний. Вважає, що саме вказаний огляд свідчить про невживання ним наркотичних речовин у день зупинки чи до того, а тому вимогу працівників поліції - незаконною, та вказані ними ознаки сп`яніння були надуманими, а висновок суду про його винуватість необґрунтованим.
Наголошує апелянт й на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, такі ж обставини викладено й в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, при цьому постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.
Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що з місця зупинки він поїхав на автомобілі, авто не вилучалось, від керування транспортним засобом він не відсторонявся, що серед іншого свідчить про незаконність вимоги працівників поліції пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння.
При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 підтримав  доводи, які викладені в апеляційній скарзі та просив її задовільнити. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
-         у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №150544 вбачається, що 15 січня 2022 року о 22 год. 00 хв. на автодорозі сполученням Васильків – В. Бугаївка , ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП (а.с.1); 
-         акті огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд (а.с.2);
-         у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 15 січня 2022 року від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.3);
-         розпискою ОСОБА_3 , відповідно до якої він зобов`язується доставити транспортний засіб «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 за місцем проживання водія/власника (а.с.4);
-         на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 15 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.6).
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками, а також самим ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 у вказаному протоколі щодо його складення не зазначив. Із вказаного протоколу також вбачається, що у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 й надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - розширені зіниці, що не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, виявлені працівниками поліції 15 січня 2022 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,2,3 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, що також зафіксовано на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції.
З відео файлів вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві пройти огляд у лікаря-нарколога, проте ОСОБА_1 відмовляється, мотивувавши вказану відмову необхідністю їхати додому.
Вказані відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними  в  даній  постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, то вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Із вказаних підстав також не приймаються доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, оскільки наявними в справі доказами підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога.
Крім того, не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 , відповідно до якої він зобов`язується доставити транспортний засіб «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 за місцем проживання водія/власника (а.с.4).
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи за правовою кваліфікацією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 було визнано винним, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Судом першої інстанції було встановлено, що Голосіївський районний суд міста Києва постановою від 16 лютого 2022 року закрив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку, що діяння ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №150544 від 15 січня 2022 року.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є безпідставними, оскільки доказами по справі доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2022 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського                 
апеляційного суду                                                                        М.А.Яворський