ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2022 р.           Справа№ 911/2027/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Скрипки  І.М. 
 
без повідомлення учасників апеляційного провадження
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"
на рішення Господарського суду Київської області
від  26.10.2021 (повний текст складено 20.12.2021) 
у справі           № 911/2027/21 (суддя Рябцева О.О.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"
до               Товариства з обмеженою відповідальністю "БІ ЕФ ДЖІ Промоушен"
про       стягнення 28    800, 00 грн.
В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця  звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕФ ДЖІ Промоушен»  про стягнення 28800,00 грн. збитків.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок порушення відповідачем п. 2.2.9 договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р. (в редакції додаткової угоди № 2), укладеного між позивачем та відповідачем, щодо своєчасного демонтажу спеціальних рекламних конструкцій, позивачем понесено додаткові витрати, а саме сплачено ТОВ «Спірел» 28800,00 грн. за надані останнім послуги з демонтажу вказаної конструкції. За твердженням позивача, внаслідок бездіяльності відповідача йому завдано збитки у сумі 28800,00 грн., які він, посилаючись на ч. 1 ст. 224, ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, просить суд стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.10.2021 у справі № 911/2027/21 у позові відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем відповідно до ст. 224, ч.1 ст. 225 ГК України  не доведено факту понесення прямих збитків у розмірі 28  800, 00 грн.  внаслідок невиконання відповідачем демонтажу рекламної конструкції, а матеріали справи не містять доказів сплати позивачем ТОВ «Спіріел»  грошових коштів за проведені демонтажно-транспортні роботи по рахунку № СФ-0000004 від 29.10.2020.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 26.10..2021 у справі № 911/2027 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на те, що пунктом  2.2.9. договору № ПЗ/ДН -6-1906  про надання рекламних послуг від 25.03.2019 передбачено, що  у разі розірвання договору чи/або додаткових угод до нього замовник повинен протягом 7 (семи) днів демонтувати спеціальні рекламні конструкції та скласти з виконавцем акт демонтажу спеціальної рекламної конструкції. При несвоєчасному демонтажу спеціальних рекламних конструкцій нараховується пеня в розмірі 10% від місячної суми договору за кожний день прострочення. Укладений договір діяв до 31.12.2019., однак відповідач добровільно демонтаж власних рекламних конструкцій не здійснив.
Оскільки відповідач не виконав зобов`язання, а саме: не здійснив демонтаж власних спеціальних рекламних конструкцій, які розмістив згідно договору на площах позивача, позивач змушений був організувати проведення демонтажу рекламних конструкцій відповідача сторонньою організацією.
07.10.2020 позивач разом з ТОВ «Спірел» здійснив демонтаж носія рекламної конструкції, розташованої на низовій складовій авто-залізничного мосту за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна (копія акта проведення демонтажу рекламного засобу додається).ТОВ «Спірел» виставило рахунок регіональній філії «Південно-Західна залізниця» за послуги за демонтажно-транспортні роботи з демонтажу рекламної конструкції розташованої за адресою: м.Київ, Дніпровська Набережна, мостовий перехід через р.Дніпро у напрямку руху до м.Патона на загальну суму 28 800,00 грн (копія рахунка-фактури від 29.10.2020 №СФ-0000004 додається).
Згідно вказаного рахунку-фактури між Позивачем та ТОВ «Спірел» підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 (копія акта додається).
29.01.2021 позивачем направлено відповідачу вимогу за №ДН-6-6/58 щодо сплати коштів за демонтаж рекламних конструкцій, однак зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення. Позивач вважає, що своєю бездіяльністю відповідач завдав позивачу збитки на загальну суму 28  800, 00 грн. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі 

25.03.2019 р. між Акціонерним товариством Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю БІ ЕФ ДЖІ Промоушен (замовник) було укладено договір № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг.
Відповідно до п. 1.1 договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику послуги по тимчасовому розміщенню на території та об`єктах регіональної філії Південно-західна залізниця АТ Українська залізниця спеціальних рекламних конструкцій замовника з можливістю подальшого експонування на них рекламоносіїв (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.
Згідно з п. 1.2 договору умови надання послуг, а саме: адресна програма, тип спеціальних рекламних конструкцій, термін розміщення, вартість послуг визначаються у додатках та додаткових угодах, що є невід`ємними частинами даного договору.
Відповідно до пп. 2.2.2 договору замовник зобов`язується за свій рахунок отримувати всі необхідні дозволи на право встановлення, розміщення спеціальних рекламних конструкцій, реклами, які передбачені чинним законодавством України.
Згідно з п. 3.3 договору оплата послуг проводиться замовником шляхом 100% попередньої оплати суми коштів до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю надання послуг (розрахунковому).
Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.04.2019 р. Умови даного договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.01.2019 р. (п. 6.1 договору). 
Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що договір може бути пролонгований за погодженням сторін.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг. 
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Виконавцем та замовником підписано додатки № 1 та № 3 до договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р., якими сторонами досягнуто згоди про період надання послуг, тип рекламоносіїв, адресну програму та вартість послуг по розміщенню спеціальних рекламних конструкцій.
Також виконавцем та замовником підписано протоколи погодження договірної ціни надання рекламних послуг, які є додатками № 2 та № 4 до договору № ПЗ/ДН-6-1906, відповідно до яких базова договірна ціна (без ПДВ) за розміщення на спеціальних рекламних конструкціях рекламодавця банера за 1 кв. м становить 161,00 грн., а за розміщення щита, що стоїть окремо, за 1 кв. м становить 68,00 грн.
Додатком № 1 сторони погодили, що замовник у період з 01.01.2019 р. по 30.04.2019 р. має право розміщення банеру розміром 3,0 кв. м х 18,0 кв. м на низовій складовій залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро, у напрямку руху по вул. Березняківська до мосту Патона за адресою: м. Київ, Дніпровська Набережна; вартість послуг за місяць 10432,80 грн. (161,00 грн. х 3,0 кв. м х 18,0 кв. + 20% ПДВ).
Додатком № 3 сторони погодили, що замовник у період з 01.01.2019 р. по 30.04.2019 р. має право розміщення двостороннього щита розмір кожної рекламної площини якого становить 3,0 х 6,0 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська дорога, 10-А, на в`їзді до автовокзалу «Видубичі», біля шлагбаума; вартість послуг за місяць 2937,60 грн. (68,00 грн. х 3,0 кв. м х 6,0 кв. м х 2 площини + 20% ПДВ).
Обставину щодо встановлення Товариством з обмеженою відповідальністю БІ ЕФ ДЖІ Промоушен рекламних конструкцій на землях транспорту відповідно до укладених з АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця договорів, у тому числі договору № ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019 р., було встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2021 р. та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 р. у справі № 640/25211/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Еф Джі Промоушен» до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказу від 12.12.2019 р. № 1792 та вимог про демонтаж конструкцій.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2021 р. у справі № 640/25211/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 р., у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю БІ ЕФ ДЖІ Промоушен до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказу від 12.12.2019 р. № 1792 та вимог про демонтаж конструкцій відмовлено повністю. 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, встановлений судами у справі № 640/25211/19 факт розміщення ТОВ БІ ЕФ ДЖІ Промоушен рекламних конструкцій на землях транспорту відповідно до договору № ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019 р. не потребує доказуванню у даній справі.
Виконавцем та замовником підписано додаткову угоду № 1 від 07.05.2019 р. до договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р., якою сторони погодили пункт 6.1 розділу 6 «Термін дії договору» договору викласти в новій редакції та доповнити договір додатками № 5, № 6, № 7 та № 8, які додано до вказаної додаткової угоди.
Виконавцем та замовником підписано додатки № 5 та № 7 до договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р., якими сторонами досягнуто згоди про період надання послуг, тип рекламоносіїв, адресну програму та вартість послуг по розміщенню спеціальних рекламних конструкцій.
Також виконавцем та замовником підписано протоколи погодження договірної ціни надання рекламних послуг, які є додатками № 6 та № 8 до договору № ПЗ/ДН-6-1906, відповідно до яких базова договірна ціна (без ПДВ) за розміщення на спеціальних рекламних конструкціях рекламодавця щита, що стоїть окремо за 1 кв. м становить 69,63 грн., а за розміщення банера за 1 кв. м становить 164,86 грн.
Додатком № 5 сторони погодили, що замовник у період з 01.05.2019 р. по 30.06.2019 р. має право розміщення двостороннього щита розмір кожної рекламної площини якого становить 3,0 х 6,0 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська дорога, 10-А, на в`їзді до автовокзалу «Видубичі», біля шлагбаума; вартість послуг за місяць 3008,02 грн. (69,63 грн. х 3,0 кв. м х 6,0 кв. м х 2 площини + 20% ПДВ).
Додатком № 7 сторони погодили, що замовник у період з 01.05.2019 р. по 30.06.2019 р. має право розміщення банеру розміром 3,0 кв. м х 18,0 кв. м на низовій складовій залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро, у напрямку руху по вул. Березняківська до мосту Патона за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна; вартість послуг за місяць 10682,93 грн. (164,86 грн. х 3,0 кв. м х 18,0 кв. + 20% ПДВ).
Виконавцем та замовником підписано додаткову угоду № 2 від 03.10.2019 р. до договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р., якою сторони погодили пункт 6.1 розділу 6 «Термін дії договору», пункт 2.2.9 розділу 2 «Права та обов`язки сторін», пункт 1.2 розділу 1 «Умови проведення рекламної компанії» додатку 7 до договору та пункт 3.2 розділу 3 «Вартість послуг» додатку 7 до договору викласти в новій редакції, а також доповнити договір додатками № 9 та № 10, які додано до вказаної додаткової угоди.
Виконавцем та замовником підписано додаток № 9 до договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р., яким сторони погодили, що замовник у період з 01.08.2019 р. по 31.12.2019 р. має право розміщення банеру розміром 3,0 кв. м х 18,0 кв. м на низовій складовій залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро, у напрямку руху по вул. Березняківська до мосту Патона за адресою: м. Київ, Дніпровська Набережна; вартість послуг за місяць 10811,23 грн. (166,84 грн. х 3,0 кв. м х 18,0 кв. + 20% ПДВ).
Також виконавцем та замовником підписано протокол погодження договірної ціни надання рекламних послуг, який є додатками № 10 до договору № ПЗ/ДН-6-1906, відповідно до якого базова договірна ціна (без ПДВ) за розміщення на спеціальних рекламних конструкціях рекламодавця банера за 1 кв. м становить 166,84 грн.
Таким чином, відповідно до умов додатків № 7 та № 9 до договору погоджений сторонами договору строк на встановлення спеціальної рекламної конструкції згідно з додатком № 1, а саме - банеру на низовій складовій залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро, у напрямку руху по вул. Березняківська до мосту Патона, було продовжено до 31.12.2019 р. 
Відповідно до п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 03.10.2019 р. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 р. Умови даного договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.01.2019 р. 
Надалі, додаткових угод щодо продовження строку дії договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р. між сторонами не укладалось. 
Таким чином, укладений між сторонами договір № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р. припинив свою дію 01.01.2020 р. в зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. 
Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач зазначає, що відповідачем порушено виконання зобов`язання щодо демонтажу рекламної конструкції  відповідно до п.  2.2.9 договору, згідно якого у разі розірвання договору чи/або додаткових угод до нього замовник повинен протягом 7 днів демонтувати спеціальні рекламні конструкції та скласти з виконавцем акт демонтажу спеціальної рекламної конструкції (п. 2.2.9 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 03.10.2019 р.). Внаслідок чого позивач змушений був організувати проведення демонтажу рекламних конструкцій та 07.10.2020 позивач разом з ТОВ «Спірел» здійснювати демонтаж носія рекламної конструкції, розташованої на низовій складовій авто-залізничного мосту за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна (копія акта проведення демонтажу рекламного засобу додається). ТОВ «Спірел» виставило рахунок регіональній філії «Південно-Західна залізниця» за послуги за демонтажно-транспортні роботи з демонтажу рекламної конструкції, розташованої за адресою: м.Київ, Дніпровська Набережна, мостовий перехід через р.Дніпро у напрямку руху до м.Патона на загальну суму 28 800,00 грн. (копія рахунка-фактури від 29.10.2020 №СФ-0000004 додається). Позивач вважає, що відповідач своїми діями щодо невиконання демонтажу власної рекламної конструкції, розміщеної згідно договору заподіяв позивачу збитки у розмірі 28  000, 00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.
Відповідно до статті 55 Конституції України    права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом    статті        15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначеного    статтею    16 цього Кодексу.
  Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями    статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту        прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Виходячи із наведеного, суд у    межах кожної конкретної справи зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі №914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №912/1856/16.
Колегія суддів зазначає, що різні способи захисту вимагають застосування різних механізмів доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).
Нормами статей 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України відшкодування збитків визначено одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.
Спір у даній справі виник внаслідок того, що відповідач, на думку позивача, в порушення своїх договірних зобов`язань, встановлених п.2.2.9  договору про надання рекламних послуг №ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019, не здійснив демонтаж рекламної конструкції розташованої за адресою: м.Київ, Дніпровська Набережна, мостовий перехід через р.Дніпро у напрямку руху до м. Патона, що призвело до  понесення позивачем збитків у вигляді додаткових витрат у розмірі 28  000, 00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами  договір № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р. не було розірвано, а тому пункт 2.2.9  договору не регулює спірні правовідносини. 
Відповідно до п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 03.10.2019 р. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 р.,  тобто    договір припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. Таким чином, відповідач втратив право розміщувати рекламні конструкції на території позивача. Додаткових угод щодо продовження строку дії договору № ПЗ/ДН-6-1906 про надання рекламних послуг від 25.03.2019 р. між сторонами не укладалось. 
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Загальні положення щодо відшкодування збитків закріплені у статті 22 Цивільного кодексу України.
Збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (пункт 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (упущена вигода). 
Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
На підтвердження понесення збитків позивачем до позову додано рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 29.10.2020 р. на суму 28800,00 грн., який ТОВ «Спірел» виставило Регіональній філії Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця за демонтажно-транспортні роботи з демонтажу рекламної конструкції, розташованої за адресою: м. Київ, Дніпровська Набережна, мостовий перехід через р. Дніпро у напрямку руху до м. Патона та  Акт № ОУ-0000004 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.12.2020 р., складений та підписаний Регіональною філією Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спірел», відповідно до якого загальна вартість робіт (послуг), проведених робіт (наданих послуг) по рахунку № СФ-0000004 від 29.10.2020 р. становить 28800,00 грн. (з ПДВ).
Однак, матеріали справи не містять доказів сплати позивачем 28800,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Спірел» за проведені демонтажно-транспортні роботи з демонтажу рекламної конструкції.
Разом з цим, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  позивачем не доведено факту понесення ним прямих збитків внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасного демонтажу рекламної конструкції, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення ним витрат у сумі 28800,00 грн., тоді як обов`язковою умовою існування прямих збитків є наявність фактичних втрат особи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі, а доводи  апеляційної скарги  зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене,  колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Оцінюючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі постановлено  з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи,  а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270 пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на рішення Господарського суду Київської області від  26.10.2021 у справі           № 911/2027/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від  26.10.2021 у справі № 911/2027/21 залишити без змін. 
Матеріали справи № 911/2027/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.М. Скрипка