ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 334/2184/20  Номер провадження 22-ц/814/150/22	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І. 
Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

Розглянула в порядку спрощеного провадження, в судовому засіданні у м. Полтаві, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року, в складі судді Тімошенко Н.В., дата складання повного тексту рішення не зазначена, по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи Шевченківський відділ ДВС у м. Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), приватний нотаріус Медвєдєва Валентина Іванівна, Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля укладеним, виключення з акту опису майна та зняття арешту з автомобіля,

В С Т А Н О В И Л А : 

В травні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Citroen Jumpy 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.08.2019 та виключити з акту опису майна складеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України та зняти арешт з вказаного автомобіля накладеного постановою про накладення арешту майна боржника від 26.11.2019 року.
Вказували, що 29.08.2019 на підставі довіреності вони придбали у ОСОБА_3 спірний автомобіль за 3 500 доларів США, одночасно продали їй свій автомобіль Peugeot 607, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 . 
В зв`язку з відсутністю коштів на переоформлення автомобіля, сторони погодили оформити нотаріальну довіреність на автомобіль з правом керування, продажу, постановки на облік та зняття його з обліку. 
В січні 2020 року при вирішенні питання постановки автомобіля на облік у сервісному центрі МВС у м. Запоріжжі, позивачу ОСОБА_1 повідомили про знаходження придбаного ним транспортного засобу під арештом, у зв`язку з чим працівниками слідчо-оперативної групи було складено протокол огляду та вилучено автомобіль, з розміщенням його на штрафному майданчику. 
Вважають, що між сторонами фактично виникли правовідносини за договором купівлі – продажу автомобіля, за яким вони набули право власності на нього у відповідності до норм статті 334 ЦК України з моменту передачі рухомого майна.
З метою захисту свого права власності на придбаний автомобіль, звернулись до суду з даним позовом. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано відсутністю доказів укладання між сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу, а відтак відсутністю правових підстав для судового захисту прав та інтересів позивачів в обраний ними спосіб. 
Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірну оцінку зібраних по справі доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Зокрема вказує, що згідно тексту нотаріальної довіреності Самохвалова І.В. наділена всіма повноваженнями щодо володіння та розпорядження спірним автомобілем, тобто правами характерними для права власності, а отже між нею та відповідачем ОСОБА_3 фактично був укладений договір купівлі-продажу автомобіля Citroen Jumpy, що безпідставно не було взято судом першої інстанції до уваги. 
Також зазначає, що позовна вимога про виключення автомобіля з акту опису є похідною від вимоги про визнання договору купівлі-продажу укладеним, а отже є належним способом захисту прав позивачів як нових власників авто. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.08.2019 року ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності уповноважила ОСОБА_2 експлуатувати та розпоряджатись належним їй автомобілем Citroen Jumpy 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 з правом керування, продажу, постановки на облік та зняття з обліку автомобіля. 
Шевченківським ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) на підставі виконавчого листа по справі №461/4814/19 в межах процедури примусового виконання судового рішення на автомобіль марки Citroen Jumpy, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 було накладено арешт, а сама ОСОБА_3 внесена до Єдиного реєстру боржників. 
На теперішній час спірний автомобіль знаходиться на майданчику Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області.
Звертаючись до суду з позовом, позивачі вказували, що ОСОБА_2  передала ОСОБА_3  в рахунок автомобіля Citroen Jumpy, належний їй автомобільPeugeot 607 та отримала решту в сумі 500 доларів. При цьому відповідач надала їй ключі від автомобіля, правовстановлюючі документи, нотаріально посвідчену довіреність, а отже сторони вчинили правочин щодо купівлі-продажу спірного рухомого майна. Разом з тим, через деякий час, під час реєстрації автомобіля в сервісному центрі МВС було з`ясовано, що на автомобіль накладено арешт у зв`язку з чим транспортний засіб було поміщено на штрафмайданчик.
Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку, що сторонами не було дотримано визначеної законом процедуру як зняття автомобіля з державної реєстрації попереднім власником так і його перереєстрацію за позивачами як новими власниками, тобто сторони не вчиняли дій які-б свідчили про укладення договору купівлі-продажу, а видана ОСОБА_3 довіреність на право експлуатувати та розпоряджатись належним їй автомобілем не свідчить про перехід права власності на спірне авто, яке на підставі довіреності не набувається.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду. 
Як вбачається зі змісту довіреності від 29.08.201, ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_2 експлуатувати та розпоряджатися належним їй автомобілем Citroen Jumpy, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , з правом керування, продажу, обміну, передачі в оренду, позичку, зняття з обліку та постановки на облік.
Тобто, вказаною довіреністю відповідач надала позивачу право лише на експлуатацію та розпорядження належим їй авто.
Відповідно до статей 237, 244, 245 Цивільного кодексу України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов`язується діяти від імені довірителя.
Крім того, на підставі доручення повірений не має права укладати угоду від імені особи, яку він представляє, відносно себе особисто.
Статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, може в будь-який час її скасувати. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення особи, яку він представляє.
Таким чином довіреність не є тим документом, який засвідчує право власності особи. 
Відповідно до положень ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
У відповідності до вимог ст. 208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» згідно із ст. 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.
Частиною 1 ст.210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
В даному випадку законом передбачена державна реєстрація транспортних засобів в органах ДАІ.
Згідно ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Крім того, пунктами 7.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі власники) зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 днів після придбання або митного оформлення, тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою внесення змін до реєстраційних документів.
Таким чином, Правилами встановлено спеціальний порядок державної реєстрації транспортних засобів, що не було дотримано позивачами, які вважали себе новими власниками спірного автомобіля, а відтак набути таке право шляхом пред`явлення вимоги про визнання договору купівлі-продажу вказаного рухомого майна в судовому порядку - чинне законодавство не дозволяє.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для визнання за позивачам права власності на спірний автомобіль на підставі нотаріально посвідченої довіреності. 
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує підстави для скасування чи зміни судового рішення. 
Посилання апелянтів щодо фактичного укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу, апеляційний суд вважає помилковими, оскільки сторонами не вчинялися будь-які дії щодо реєстрації автомобіля, що є обов`язковою умовою набуття на нього права власності, а довіреність, яка, як вважає апелянт, наділяє довірителя правами характерними для права власності, як зазначалося вище, не є документом, який засвідчує право власності особи.
За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 червня 2022 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В