Справа № 461/240/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/667/22                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Категорія: 47

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Івасюти М.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Бурка В.В.» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у січні 2021 року Фермерське господарство «Бурка В.В.» звернулося до суду з позовом до Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, прокуратури Львівської області Замараєва Р.М. про стягнення моральної шкоди.
В обгрунтування позовних вимог, покликається на те, що звернувся до органів прокуратури із заявою про відкриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366, 375 КК України відносно судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 за ухвалення завідомо неправосудного додаткового рішення від 11 квітня 2017 року у справі № 454/1101/16-ц, в якій просив визнати Фермерське господарство «Бурка В.В.» потерпілою стороною. Прокуратура Львівської області відмовила у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку з тим, що у зверненні не зазначені обставини, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року зобов`язано уповноважених на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) посадових осіб прокуратури Львівської області розглянути заяву представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» - ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення від 23 квітня 2020 року та повідомити заявника про результати її розгляду. Стверджує, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року грубе порушення Конституції України та норм КПК України Прокурором першого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, прокуратури Львівської області Замараєва Р.М., що полягало у невиконанні посадових обов`язків, внаслідок чого йому завдано моральної шкоди. Зазначає, що закони України не обмежують розмір стягнення моральної шкоди, а тому адекватною компенсацією завданої йому шкоди, буде відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. З наведених підстав просить стягнути з Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, прокуратури Львівської області Замараєва Р.М.200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2021 року в задоволенні позову Фермерського господарства «Бурка В.В.» відмовлено.
Рішення суду оскаржило Фермерське господарство «Бурка В.В.», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що підставі ст. 56 Конституції України має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Зазначає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності, незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах. Вказує, що незаконність дій Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, прокуратури Львівської області Замараєва Р.М. встановлено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року. Вважає, що судом першої інстанції не надано належного обгрунтування підстав відхилення доводів його позовної заяви та поданих ним доказів на підтвердження позовних вимог. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 27 червня 2022 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 20 червня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 27 червня 2022 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні позову Фермерського господарства «Бурка В.В.», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували завдання йому моральної шкоди, протиправність діяння відповідача, його вини у її заподіянні та причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2020 року представник Фермерського господарства «Бурки В.В.» - Бурка В.В. звернувся до Генерального прокурора України із заявою про відкриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 366, 375 КК України, відносно судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , який, на думку заявника, зловживаючи своїм посадовим становищем, всупереч інтересам служби при розгляді позовної заяви фермерського господарства, порушуючи вимоги щодо неупередженого розгляду позовів, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивої інформації, ухвалив завідомо неправосудне додаткове рішення від 11 квітня 2017 року по справі №454/1101/16-ц в результаті чого мав намір нанести шкоду фермерському господарству в розмірі 15 000 грн.
Заяву представника Фермерського господарства «Бурки В.В.» – Бурки В.В. щодо можливих протиправних дій судді Червоноградського міського суду Львівської області Новосада М.Д. скеровано на розгляд до Прокуратури Львівської області за територіальною юрисдикцією, що підтверджується листом Офісу Генерального прокурора № 31/3/1 від 07 травня 2020 року.
Листом від 18 травня 2020 року № 15/4/1-3839-20 Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, прокуратури Львівської області Замараєв Р.М. повідомив представника Фермерського господарства «Бурки В.В.» – Бурку В.В., що Прокуратурою Львівської області розглянуто його звернення, яке надійшло з Офісу генерального прокурора щодо можливого вчинення кримінального правопорушення суддею Червоноградського міського суду Львівської області та з інших питань та відмовлено у прийнятті та внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за зверненням представника Фермерського господарства «Бурки В.В.» – ОСОБА_2 .
Крім того, роз`яснено заявнику, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань оскаржується слідчому судді відповідного місцевого суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 303, 304 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року скаргу представника Фермерського господарства «Бурки В.В.» – Бурки В.В. на бездіяльність прокуратури Львівської області задоволено.
Зобов`язано уповноважених на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення (злочину) посадових осіб прокуратури Львівської області розглянути заяву представника Фермерського господарства «Бурки Віталія Володимировича» – Бурки Валерія Володимировича про вчинення кримінального правопорушення від 23 квітня 2020 року та повідомити заявника про результати її розгляду у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. 
У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.
Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Статтею 2 ГК України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем у даній справі є Фермерське господарство «Бурка В.В.».
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи.
Статтею 5 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами. Делегування функцій прокуратури, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.
Повноваження прокурора визначаються Законом України «Про прокуратуру».
Спори, що виникають між юридичними особами та представниками прокуратури при реалізації ними своїх повноважень, за своїм суб`єктним складом підвідомчі господарським судам.
До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 березня 2018 року (справа №461/ 1930/16-ц, провадження №14-60 цс18).
У згаданій вище поставної Великої Палати Верхового Суду зроблено висновок про те, що ФГ «Бурка» заявило вимогу до прокуратури Львівської області та держави України в особі Державної казначейської служби України лише про відшкодування моральної шкоди, заподіяної діями суб`єкта владних повноважень, така вимога не об`єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України, а тому зазначений спір підвідомчий господарському суду.
Такий правовий висновок викладений і постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі №454/1668/17 (провадження №61-1504сво18).
Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК.
Майнові відносини (у розумінні статті 4 ГК України) суб`єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб`єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК та ГПК України.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 461/1930/16-ц.
Враховуючи те, що Фермерське господарство «Бурка В.В.» заявило вимогу до Прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, прокуратури Львівської області Замараєва Р.М., який є посадовою особою державного органу, з огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що спори, що виникають між юридичними особами та представниками прокуратури при реалізації ними своїх повноважень, за своїм суб`єктним складом підвідомчі господарським судам, враховуючи те, що ФГ «Бурка» заявило позовні вимогу лише про стягнення моральної шкоди, заподіяної діями суб`єкта владних повноважень, така вимога не об`єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України, колегія суддів вважає, що даний спір підвідомчий господарському суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 377 ЦПК).
За таких обставин оскаржуване рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2021 року ухвалене з порушенням з порушення норм процесуального права, що відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України є підставою для його скасування із закриттям провадження у справі. 
Позивачу слід роз`яснити, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів, а також про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Керуючись ст.ст. 255, 377, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» – задовольнити частково.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2021 року– скасувати, провадження у справі закрити.
Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розглядові в порядку господарського судочинства та його право на звернення до Львівського апеляційного суду із заявою про передачу справи до суду господарської юрисдикції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 27.06.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк