ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року  
м. Черкаси   
  		
справа № 705/1100/20  провадження № 22-ц/821/911/22 категорія на ухвалу   		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.
секретар: Зінченко Ю.О.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
представник позивача  ОСОБА_1  - адвокат Крилов Андрій Володимирович 
відповідач:  ОСОБА_2 
третя особа на стороні відповідача: державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кухаренко Леся Михайлівна 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особо на стороні відповідача: державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кухаренко Леся Михайлівна про скасування державної реєстрації права власності, зареєстрованого на підставі вимоги іпотекодержателя.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

   12 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила: застосувати заходи по забезпеченню позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по перешкоджанню ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .
 В обґрунтування доводів заяви зазначено, що в провадженні Уманського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кумаренко Л.М. про скасування державної реєстрації права власності, зареєстрованого на підставі вимоги іпотекодержателя. 
Позивачем було отримано від відповідача вимогу від 17 січня 2020 року про звільнення квартири від усіх мешканців та речей у місячний термін. 
Відповідно до вимоги відповідача останній вимагає звільнити квартиру від мешканців та речей у місячний термін з дня отримання вимоги. 
ОСОБА_2 було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про позбавлення права користування та виселення із спірної квартири, яка була задоволена – справа № 705/4167/21. 
07 лютого2022 року по даній справі було видано виконавчий лист. 
13 квітня 2022 року Відділом ДВС було відкрито виконавче провадження № 68790951. 
Дії відповідача, а саме: реєстрація права власності на спірну квартиру на своє ім`я; звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по справі № 705/5544/19; звернення до суду з позовом про позбавлення зареєстрованого в спірній квартирі ОСОБА_3 права користування квартирою та виселення його з квартири; подання до ДВС заяви про примусове виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 свідчать про те, що відповідач послідовно вчиняє дії, які дозволяють йому здійснити продаж квартири. 
Після примусового виселення зареєстрованої особи з квартири перепон для вільного здійснення відповідачем свого права власності не залишилось. 
Вищевказана вимога відповідача та вчинені ним після надсилання позивачу вимоги є реальною загрозою тому, що позивач опиниться на вулиці ще до вирішення по суті спору у суді, предметом якого є скасування державної реєстрації права власності на квартиру. 
Відповідач з моменту реєстрації права власності на спірну квартиру на своє ім`я не проживає в квартирі, тобто з цього слідує, що квартира була придбана відповідачем для подальшого продажу. Забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки арешт майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження.
 Позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову у зв`язку з тим, що існує реальна ймовірність відчуження майна третім особам. 
Вищевказана вимога відповідача є реальною загрозою тому, що позивач, яка оскаржує в судовому порядку скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру, опиниться на вулиці ще до вирішення спору в суді. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. 
Позивач вважає, що відповідач після скасування заходів забезпечення позову Уманським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 705/5544/19 почне вчиняти дії з виконання вимоги з метою подальшого продажу квартири. 
Також позивач вважає недоцільним застосувати зустрічне забезпечення, тому що відсутні підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний ти об`єктивний характер.
При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. 
 Постановляючи ухвалу про відмову з задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався тим, що заява про забезпечення позову не містить належного обгрунтування та зазначення доказів на підтвердження обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Зокрема, заявником не додано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі, дій, спрямованих на реалізацію цього майна чи підготовки до реалізації. Заявник керується лише припущенням про можливе відчуження квартири. 
Суд не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_1  в своїй заяві також посилається на звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про позбавлення зареєстрованого в спірній квартирі ОСОБА_3 права користування квартирою та виселення його з квартири та подання до ДВС заяви про примусове виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 , оскільки позивачем взагалі не зазначено, хто такий ОСОБА_3 та як примусове виконання державною виконавчою службою рішення суду про його виселення може вплинути на розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності, зареєстрованого на підставі вимоги іпотекодержателя.
  Також, суд врахував, що до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів вчинення відповідачем дій по перешкоджанню ОСОБА_1 користуватися спірною квартирою. До заяви про забезпечення позову долучено вимогу відповідача ОСОБА_2 про звільнення квартири АДРЕСА_1 , датовану 17 січня 2020 року, яка відсутня в матеріалах справи № 705/1100/20.
 Крім того, суд не врахував посилання ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2021 року, відповідно до якої скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2020 року у справі № 705/5544/19, оскільки відповідно до зазначеної ухвали суд врахував, що позов, у рамках забезпечення якого вживались заходи забезпечення, було розглянуто по суті та рішення суду набрало законної сили, а отже, необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала, тому суд вважав за необхідне задовольнити заяву та скасувати захід забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру та у виді заборони вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження вищевказаної квартири. 
Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 оскаржила вказану ухвалу суду в апеляційному порядку. Просила скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року та прийняти постанову, якою застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по перешкоджанню ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду заяви про забезпечення позову, судом не враховано, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду по суті позовних вимог.
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 обгрунтовувала її тим, що 17 січня 2020 року нею було отримано вимогу від відповідача про звільнення квартири від усіх мешканців та речей в місячний термін.. Крім того, ОСОБА_2 було подано до суду позов до ОСОБА_3 про позбавлення останнього права користування та виселення з спірної квартири, який був задоволений. 07 лютого 2022 року по даній справі було видано виконавчий лист.
13 квітня 2022 року головним державним виконавцем Відділу ДВС у м. Умані Уманського р-ну Черкаської обл. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження по примусовому виселенню ОСОБА_3 
ОСОБА_1 вважає, що після примусового виселення зареєстрованої особи з квартири перепон для вільного здійснення відповідачем свого права власності (володіння, користування, розпорядження) не залишилось.
Відповідач з моменту реєстрації права власності на спірну квартиру на своє ім`я не проживає в квартирі, а отже з цього слідує, що квартира придбана відповідачем (шляхом придбання права вимоги по кредитному договору та подальшого задоволення вимог іпотекодержателя) не для власного проживання в ній, а з іншою метою - для подальшого продажу.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що були подані з заявою про забезпечення позову, формально підійшов до вирішення вказаного питання та безпідставно відмовив в задоволенні відповідної заяви. 

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив 

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з виділених матеріалів цивільної справи № 705/1100/2020, що надійшли на адресу Черкаського апеляційного суду в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації права власності, зареєстрованого на підставі вимоги іпотекодержателя.
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач обґрунтовувала заяву про забезпечення позову тим, що існує реальна ймовірність відчуження майна третім особам після того, як ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2021 року скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2020 року у справі № 705/5544/19, та подання відповідачем до виконавчої служби заяви про примусове виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 . Вищевказана вимога відповідача є реальною загрозою тому, що позивач, яка оскаржує в судовому порядку державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, опиниться на вулиці ще до вирішення спору в суді. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.
За змістом ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
 Згідно з вимогами ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 При оцінці зазначеної співмірності слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.
 Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав усіх учасників судового процесу та інших осіб, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.
Так, у своєму висновку, сформованому у постанові від 13 січня 2020 року за наслідками розгляду справи № 922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Перевіряючи обгрунтованість мотивів ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про те, що заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування та зазначення доказів на підтвердження обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказану квартиру.
Зокрема, судом першої інстанції правильно враховано ту обставину, що заявником не додано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі, дій, спрямованих на реалізацію цього майна чи підготовки до його реалізації, заявник в своїй заяві керується лише припущеннями про можливе відчуження квартири. 
Крім того, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії по перешкоджанню ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , при цьому до заяви не додано жодних доказів вчинення відповідачем дій по перешкоджанню ОСОБА_1 користуватися спірною квартирою (звернення до відповідних органів зі зверненнями, скаргами щодо перешкоджання ОСОБА_2 в користуванні квартирою ОСОБА_1 ).
Суд правильно врахував та не взяв до уваги посилання позивача на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2021 року, відповідно до якої скасовані заходи забезпечення позову, які застосовувалися в рамках розгляду справи № 705/5544/19, оскільки заходи забезпечення позову були скасовані судом внаслідок розгляду вищевказаної справи та набрання рішенням законної сили. 
Тому, обґрунтованих підстав для задоволення заяви судом під час розгляду справи не здобуто, а відтак ухвала суду є законною та обгрнутованою.
Крім того, посилання в апеляційній скарзі про те, що розгляд заяви проведено у відсутність сторін також не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Тому суд визнав за доцільне у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову у відсутність сторін по справі.           
 Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особо на стороні відповідача: державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Кухаренко Леся Михайлівна про скасування державної реєстрації права власності, зареєстрованого на підставі вимоги іпотекодержателя залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 липня 2022 року.

Головуючий                                                В.Г. Бородійчук        

Судді                                                                О.В. Карпенко

                                                        Л.І. Василенко