ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3906/22 Справа № 185/9716/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2022 року про повернення позовної заяви позивачеві у цивільній справі за позовом керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегеста», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки, – 

ВСТАНОВИЛА:

       У листопаді 2021 року керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з вищевказаною позовною заявою, яку ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року було залишено без руху.
       Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2022 року позовну заяву керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради повернуто позивачеві на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.
       Не погодившись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що умови ухвали про залишення позову без руху було виконано водночас з дотриманням вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Разом з тим, скаржник посилався, що в ухвалі зазначено про те, що відповідач ТОВ «Сегеста» подало до суду заяву про повернення даного позову, втім копію такої заяви позивач не отримував, тобто, суд повернувши позов з підстав невиконання вимог цілком безпідставної ухвали про залишення позову без руху фактично підтримав позицію відповідача ТОВ «Сегеста».
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, тому справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.
       За положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України - якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
       Як передбачено ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
       У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
       Отже, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.
       Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року позовну заяву керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради залишено без руху як таку, що подана з порушеннями, а саме відсутнє підтвердження відправлення та отримання Вербківською сільською радою повідомлення про їх звернення до суду з позовом про захист інтересів держави в особі Вербківської сільської ради.
       05 січня 2022 року, на виконання вищезазначеної ухвали, позивачем було надано заяву про усунення недоліків, до якої долучено відповідь Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про те, що вони не заперечують та не оскаржують дій щодо їх представництва Павлоградською окружною прокуратурою Дніпропетровської області.
       Повертаючи позовну заяву як неподану суд зазначив, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконані, недоліки позовної заяви у строк встановлений судом не усунені. Також зазначив про заяву відповідача ТОВ «Сегеста», в якій вони вказували про відсутність підстав для звернення з позовом прокуратурою.
       Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
       Тлумачення цієї статті дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; б) у разі відсутності такого органу.
       Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
       Згідно із ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
       Так, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що передумовою для звернення прокурора до суду з приводу захисту інтересів держави в особі Вербківської сільської ради став лист-відповідь Вербківської сільської ради №1925 від 05 листопада 2021 року, направлений на адресу Павлоградської окружної прокуратури про те, що Вербківська сільська рада не вживала заходів цивільно-правового характеру стосовно скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 25 лютого 2020 року №4-2564/15-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер 1223582800:01:003:0791 від 19 березня 2020 року, площею 2 га, розташованої на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
       05 листопада 2021 року Павлоградською окружною прокуратурою Дніпропетровської області, на виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру», було повідомлено Вербківську сільську раду Павлоградського району Дніпропетровської області про звернення до суду з позовом щодо представництва та захисту інтересів держави в особі Вербківської сільської ради у вищезазначених спірних правовідносинах.
       Згідно листа №2091 від 06 грудня 2021 року Вербківська сільська рада не заперечує та не оскаржує дій прокуратури щодо представництва її інтересів в суді.
       Крім того, до своєї скарги апелянтом також надано копію запиту Павлоградської окружної прокуратури №04/63-867вих-22 від 10 лютого 2022 року, копію листа Вербківської сільської ради №241 від 11 лютого 2022 року та копію розпорядження ВК Вербківської сільської ради №304-к від 15 листопада 2021 року, з аналізу змісту яких вбачається наявність правових підстав підписання документів від імені Вербківської сільської ради секретарем сільської ради Шаховою Є.Д., зокрема, станом на 06 грудня 2021 року, у тому числі листа Вербківської сільської ради №2091 від 06 грудня 2021 року.
       З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу є незаконною.
       Таким чином, повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, а доводи апеляційної скарги керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який діє в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, щодо порушення судом норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження.
       Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа – направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області — задовольнити.
       Ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2022 року про повернення позовної заяви позивачеві — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                  В.С. Городнича

       Судді:                                                                  О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова