ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 р. 	Справа № 480/6609/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 04.10.21  по справі № 480/6609/21
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С"  
до    Сумської митниці                      
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Євротарнс С», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби в якому просив визнати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 03.06.2021 №UA807000/2021/001118/2 протиправним та скасувати його.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що декларантом ТОВ «Євротранс С» було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) №UA807290/2021/013751, у якій вартість товару - напівпричіп уживаний марки DONBUR, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер SEPPM39BD9L054214 - було визначено за основним методом на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 14.04.2021 №14/04-1. Крім самої МД до митного оформлення були подані також і інші документи, перелік яких було наведено у графі 44 вказаної МД. 
Позивач стверджує, що всі документи належним чином були оформлені, містили необхідну інформацію про вартість товару, тим не менше, 03 червня 2021 року відповідачем було прийняте рішення про коригування митної вартості №UA807000/2021/001118/2 (надалі - Рішення) та картку відмови у митному оформленні №UA807290/2021/00562, згідно з якими вартість товару, визначену декларантом для цілей нарахування митних платежів, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (резервним, числовий шифр « 6» в графі 31 Рішення). Згідно із цим Рішенням вартість товару для цілей нарахування митних платежів було визначено митницею в розмірі 3370 Євро замість заявленої декларантом 2700 Євро.
Позивач вважає, що Рішення та Картка, прийняті Слобожанською митницею Держмитслужби, є незаконними та необгрунтованими оскільки заявлена Товариством митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, тоді як  відповідачем у спірному Рішенні не зазначено в чому саме виявився обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості товару.
Крім того, позивач вважає, що застосування в спірних правовідносинах резервного методу суперечить положенням міжнародного договору.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 03.06.2021 №UA807000/2021/001118/2. 
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С" (вул. Ярослава Мудрого, 69,м. Суми, Сумська область,40009, код ЄДРПОУ 41643544) за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, 16 Б, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 43332958) суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі № 480/6609/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С" до Слобожанської митниці Держмитслужби   про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 року закінчено підготовку до розгляду адміністративної справи та адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі №480/6609/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранс С" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення призначено до апеляційного розгляду на 24.02.2022 о 09:30 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 6.
Ухвалою цього ж суду від 19.01.2022 року клопотання представника Слобожанської митниці Держмитслужби - задоволено, замінено відповідача по справі № 480/6609/21 з Слобожанської митниці (код ЄДРПОУ 43332958) Держмитслужби на Сумську митницю (код ЄДРПОУ 44017631).
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 року клопотання Сумської митниці про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 480/6609/21 - задоволено. Доручено Сумському окружному адміністративному суду проведення відеоконференції по адміністративній справі за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі № 480/6609/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С"  до  Сумської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, в якій братимуть участь сторони по справі та їх представники, призначено на 24.02.2022 о 09:30.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.
Розпорядженням Другого апеляційного адміністративного суду №2.2-08/5 від 24.02.2022 року "Щодо здійснення заходів по евакуації та збереження справ" зобов`язано здійснити вивезення всіх судових справ, насамперед у першу чергу тих, що перебувають у провадженні суддів; вміст серверів скопіювати на переносні носії та вивезти їх за першої можливості (в т.ч. сервери з кадровою, бухгалтерською інформацією та інші переносні носії з відповідною інформацією); вивезти особові справи та трудові книжки суддів і працівників апарату суду; вивезти прилади з електронними цифровими підписами суддів і працівників апарату суду, які знаходяться у приміщенні суду. З метою запобігання пошкодженню документи на паперових носіях, що підлягають перевезенню, щільно укладати у картонні коробки, ящики, пакунки чи інші засоби зберігання. Вивезення судових справ, документів, носіїв, приладів (зазначених у пункті першому цього розпорядження) здійснити у бомбосховище чи інше доступне безпечне місце, в якому буде забезпечено їх схоронність. За наявності ризику для життя чи здоров`я працівників суду для здійснення вивезення, - перемістити не вивезені судові справи, документи, носії, прилади (зазначених у пункті першому цього розпорядження) у бомбосховище або інше безпечне місце, де буде забезпечено їх схоронність.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану"  №6 від 14.04.2022 зазначено, що у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, робота суду та організація процесу відправлення правосуддя значно ускладнено, оскільки питання безпеки та здоров`я людей є пріоритетним. На підставі викладеного, з урахуванням попереднього онлайн-голосування суддів від 03.03.2022, обмежено доступ до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони. Тимчасово обмежено приймання, реєстрацію вхідної та відправку вихідної кореспонденції судом. Розгляд судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом відкладено на інші дати та буде здійснюватися з урахуванням ситуації, що склалась та вирішено, що  об`єктивних підстав відсутня можливість зміни умов роботи Другого апеляційного адміністративного суду, а саме: скасування обмеженого доступу до приміщень Другого апеляційного адміністративного суду, без особливого дозволу голови або керівника апарату суду, крім працівників Служби судової охорони; повного відновлення приймання, реєстрації вхідної та відправки вихідної кореспонденції судом; відновлення розгляду судових справ та матеріалів, виготовлення повних текстів судових рішень, відправка судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, надсилання сторонам у справах процесуальних документів Другим апеляційним адміністративним судом. Керівнику апарату суду вжити заходів щодо переведення доступних працівників на дистанційну роботу та забезпечення організаційних та технічних умов роботи суду. 
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану"  №7  від 16.05.2022 вирішено розпочати організаційні заходи суду щодо відновлення процесу відправлення правосуддя, який був вимушено тимчасово обмежений, у зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківської області, а саме поступове вирішення питань щодо розгляду справ в порядку письмового провадження та процесуальних питань, в яких не вимагається призначення судового засідання, та за наявності можливості інших справ та питань. Визначити умови роботи суддів та працівників апарату суду, виходячи з індивідуальних обставин – безпосередньо на робочому місці в приміщенні суду, дистанційно тощо. Працівники апарату суду, що залучаються до роботи, визначаються наказом керівника апарату суду. Доручити керівнику апарату суду з урахуванням значної кількості евакуйованих працівників, вжити організаційних, технічних та інших заходів для забезпечення можливості працівниками суду виконувати визначену роботу, у тому числі забезпечення обробки організаційно-розпорядчих та процесуальних документів, роботи в автоматизованій системі документообігу суду тощо.
Рішенням зборів суддів Другого апеляційного адміністративного суду "Про особливості роботи Другого апеляційного адміністративного суду в період воєнного стану"  №10  від 30.06.2022 зазначено, що у зв`язку з проведення бойових дій у Харківському регіоні, постійним оповіщенням сигналу “повітряної тривоги” про небезпеку авіаційних та артилерійських ударів, перебоями у роботі систем електропостачання та Інтернету, з метою недопущення випадків загрози життю та безпеці відвідувачів і працівників суду, тимчасово обмежено призначення та проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку та вирішено вважати неможливим відновлення проведення відкритих судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку зважаючи на ситуацію в Харківському регіоні на теперішній час.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 року  запропоновано учасникам справи протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали висловити свою пропозицію щодо можливості апеляційного розгляду справи №480/6609/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С" до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування рішення за їх відсутності в порядку письмового провадження. 
На виконання вимог ухвали суду від 07.07.2022 року до Другого апеляційного адміністративного суду від позивача та відповідача по справі надано письмові клопотання (заяви) щодо апеляційного розгляду справи без їх участі в порядку письмового провадження. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, які полягають у неправильному тлумаченні судом положень закону, а саме, ст. ст, 52-64, 257, 266, 335 Митного кодексу України (далі - МК України).
Відповідач посилається на положення ст. 248 Митного кодексу України в якому визначено, що митне офо рмлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлен ня, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну де кларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Зазначає, що згідно із ч.1 ст. 53 МКУ одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Вказує, що позивачем з митною декларацією №UА807290/2021/013751 було надано пакет документів, визначених в графі 44 вказаної МД та у вказаній митній декларації митна вартість була визначена декларантом - за основним методом (за ціною договору).
Відповідач в апеляційній скарзі посилається тна те, що судом не взято до уваги та не досліджено той факт, що пос тавка товару здійснена на умовах FCA LT Klaipeda, тобто вважається, що про давець виконав свої обов`язки з моменту передачі товару названому покупцем перевізнику у визначеному місці. Виходячи з цього витрати на транспортування товару до країни призначення покладається на покупця.
Крім того, наголошує, що позивачем під час декларування товару за МД UA807290/2021/013751 від 03.06.2021 до митниці не подано документи для підтвердження вартості перевезення та судом першої інстанції не взято до уваги і те, що договір транспортного експедирування взагалі не надавався, ні під час процедури де кларування, ні під час проведення процедури консультацій, ні під час розгляду справи, однак вказаний документ є одним із основних для підтвердження скла дової митної вартості товарів - транспортних витрат. Також не менш важливим є факт того, що декларантом не було надано під час митного оформлення жод них банківських (платіжних) документів, які б підтверджували здійснення оплати за траснспортні послуги.
Однак у розумінні положень МКУ надання вказаних документів є обов`язковим для підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Також зазначає, що із рахунку - фактури від 02.06.2021 №СФ-414 не можна встановити на яку саме поставку даний документ було виставлено.
Відсутні будь-які ідентифікаційні ознаки приналежності рахунку - факту ри від 02.06.2021 №СФ-414 до саме цієї поставки товару (у розумінні чинного законодавства такими могли бути посилання на контракт, VIN - код причепу та інш.)
Виключно рахунок на транспортування жодним чином не підтверджує оплату за вказані послуги, а також існування договору на транспортно- екпедиційні послуги.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що така обов`язкова складова митної вартості, як транспортні витрати не є належним чином підтвердженою, про що зазнача лось митницею під час розгляду справи судом першої інстанції.
Також скаржник вважає, що проаналізувавши платіжне доручення від 13.05.2021 № (MUR)390 неможливо встановити, чи дійсно відбулась оплата за вказані послу ги, оскільки у графах «Проведено банком» та «Подписи банка» відсутня будь- яка інформація щодо здійснення оплати за товар. Тобто на думку апелянта  декларант фактично не підтвердив того, що оплата за товар у вка заному розмірі дійсно відбулась.
При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості това ру за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС Держмитслужби про товари, митне оформлення яких вже здійснено за МД №UА807290/2021/11920 від 18.05.2021.
Звертає увагу суду на те, що МКУ для застосування до імпортованих товарів основного методу визначення митної вартості товарів ставить ряд ви мог, недотримання яких має наслідком неможливість його використання декла рантом. Зокрема, частинами другою, дев`ятою та двадцять першою статті 58 МКУ визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною догово ру (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо вико ристані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтвер джені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчис ленні. Розрахунки при визначенні митної вартості товарів за основним методом робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документа льно та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Як наслідок, вважає, що Рішення про коригування митної вартості товарів UА807000/2021/001118/2 від 03.06.2021 винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому обставини для його скасування відсутні.
Позивач, скористався своїм правом та подав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 4 квітня 2021 року ТОВ «Євтотранс С», як покупець, уклало з ALFA BRAVO LTD (Велика Британія), як продавцем, зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №14/04-1, згідно умов якого продавець передає у власність покупця чотири уживані напівпричепи марки DONBUR 2008, 2009 років випуску (ідентифікаційні номери SEPPM39AW8L052726, SEPPM39BD9L054769, SEPPM39BD9L054182, SEPPM39BD9L054214), а покупець сплачує їх вартість в розмірі 2700 Євро за кожний напівпричіп. Загальна сума договору становить 10800 Євро та має бути сплачена до моменту поставки товару. Умови поставки FCA - Клайпеда (Литовська Республіка) (а.с. 12).
03 червня 2021 року декларантом ТОВ «Євротранс С» було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) №UA807290/2021/013751, у якій вартість товару - напівпричіп уживаний марки DONBUR, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер SEPPM39BD9L054214 - було визначено декларантом за основним методом на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 14.04.2021 №14/04-1 (а.с. 45). Крім самої МД до митного оформлення були подані також і інші документи, перелік яких було наведено у графі 44 вказаної МД, а саме: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №14/04-1 від 14.04.2021; рахунок-фактура №1705-04/21 від 14.04.2021; автотранспортна накладна № 14042021-1 від 31.05.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 30.11.2009; банківський платіжний документ №390 від 13.05.2021; копія митної декларації країни відправлення №21GB05X35958989014 від 18.05.2021; копія митної декларації країни відправлення №2ЮВ000074129А4417 від 19.05.2021; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ-414 від 02.06.2021; калькуляція транспортних витрат №37/4 від 02.06.2021 (а.с. 12 – 20).
Згідно електронного повідомлення, яке було направлено митницею на адресу позивача, йому було запропоновано надати інформацію, зокрема: копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату т/з, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціону, рахунки збору за аукціон та інше, інформацію щодо комплектності га комплектації), пояснення по формі сплати т/з і документальне підтвердження сплати, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 47 - 48).  В повідомленні №1 позивач зазначив, що ним було надано всі існуючі документи (а.с. 49).
03 червня 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби було прийняте Рішення про коригування митної вартості №UA807000/2021/001118/2 (надалі - рішення) та картку відмови у митному оформленні №UA807290/2021/00562, згідно з якими вартість товару, визначену декларантом для цілей нарахування митних платежів, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (резервним, числовий шифр « 6» в графі 31 рішення). Згідно із цим рішенням вартість товару для цілей нарахування митних платежів було визначено митницею в розмірі 3370 Євро замість заявленої декларантом 2700 Євро (а.с. 21 – 23). У вказаному Рішенні (графа 33) митниця, зокрема, зазначила: «Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість товару №1 не може бути визнано: не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до розбіжностей: вартість в ЕК МД складає 2331,61 Євро, але у рахунку 2700 Євро. 
На підставі вимог ст.ст. 54, 55, 58-63 га розділу XII Митного Кодексу України; 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з не наданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України; 2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних та подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митних органів) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.
Наявна в митного органу інформація: оцінка по UА 807290/2021/11920 від 18.05.2021. Обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування: Коригування митної вартості здійснено у відповідності до ст.64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689 з проведеним у разі необхідності коригуванням, передбаченим у главі 9 МКУ - товару №1 - 3370 Євро».
Не погодившись з вказаними рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його  протиправним та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду будь – яких пояснень та доказів щодо джерела інформації митної вартості товару відповідно до якого було скориговано митну вартість в МД №UA 807290/2021/11920 від 18.05.2021.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митним кодексом України від 13.03.2012 р. №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012 р. (далі по тексту МК України) регулюються відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів.
Так, статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Положеннями ст.248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення (ч.8 ст.257 МК України).
На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Крім того, ст.49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята  статті 58 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Отже, колегія суддів встановила, що методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. 
Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
З огляду на викладене, колегія суддів вбачає, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої  статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої  статті 58 МК України.
Згідно з частиною другою  статті 54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
Таким чином з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Нормами ст. 55 МК України визначено, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Частиною першої статті 53 МК України зазначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Аналізуючи наведені вище положення, колегія суддів приходить до висновку, що документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга  статті 53 Митного кодексу України).
За правилами частини п`ятої статті 53 МК України  забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Проаналізувавши положення ст.53 МК України колегія суддів встановила, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Вказана норма кореспондується з положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Однак, частиною третьою  статті 53 МК України  встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Надаючи правову оцінку нормативно-правовим актам, колегія суддів вважає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.
Щодо доводів представника відповідача в апеляційній скарзі, що були наявні обгрунтовані сумніви достовірності поданих декларантом відомостей, у зв`язку з чим було витребувано у позивача додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, колегія суддів зазначає наступне.
Слід зазначити, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа №21-498а15).
Так, з матеріалів справи вбачається, що під час митного оформлення за ЕМД №807290/2021/013751 від 03.06.2021 посадовою особою Слобожанської митниці Держмитслужби також було виявлено наступні розбіжності в документах поданих позивачем:
- вартість товару визначеного в митній декларації країни відправлення
21GB05X35958989014 від 18.05.2021 складає 2331,61 однак в рахунку від 14.04.2021 №1705-01/21 вказано 2700,00.
Отже, як слідує з матеріалів  справи, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД №UА807290/2021/013751 від 03.06.2021, бу ло виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомос тей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п.5 ч.10 ст.58 МКУ - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Враховуючі наведене, митницею письмово 03.06.2021 було повідомлено декларанта у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ про необхід ність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вар тості товарів:
- копію митної декларації країни відправлення;
- виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату т/з, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціону, рахунки збір за аукціон інше, інформацію щодо комплектності та комплектації);
- пояснення по формі сплати Т/З та документальне підтвердження сплати;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Цього ж дня, 03.06.2021 декларантом було надіслано лист, в якому зазна чено: «На Ваш запит по ВМД UА807290/2021/013751 від 03.06.2021, щодо на дання документів для підтвердження митної вартості згідно ст.53 МКУ пові домляю, що при подачі для митного оформлення зазначеної ВМД були надані всі існуючі документи». Прошу винести рішення про коригування митної вартості товарів до 3370 EVR.
Отже, декларант не надав жодних додаткових до кументів, що слугувало додатковою підставою для винення рішення про кори гування митної вартості товарів.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами представника відповідача, про наявність обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Водночас з цим, колегія суддів вважає, що коригування Слобожанською митницею митної вартості складових ціни товару (а саме ціни напівпричепу), здійснено за другорядним методом (резервним методом) та відбулось з порушенням норм МК України, з огляду на таке.
Так, в апеляційній скарзі відповідач, зазначає, що при прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості това ру за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС Держмитслужби про товари, митне оформлення яких вже здійснено за МД №UА807290/2021/11920 від 18.05.2021.
Статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування зазначено: вартість в ЕК МД складає 2331,61 евро, але у рахунку вартість 2700 евро.
Отже, коригування митної вартості відповідачем здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до  ст. 64 МК України, джерелом інформації для даного рішення по товару зазначено наявну у митного органу інформацію, яка міститься у MД №UA 807290/2021/11920 від 18.05.2021.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Проте, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості наведеного вище, відповідач, обґрунтовуючи числове значення митної вартості товару, скоригованого митним органом, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації (наявна в митного органу інформація: MД №UA 807290/2021/11920 від 18.05.2021), яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів.
Крім того, як вбачається зі змісту вказаної МД №UA 807290/2021/11920 від 18.05.2021, копія якої міститься в матеріалах справи, митна вартість товару в ній визначена шляхом коригування митним органом за резервним методом (шостим методом) (а.с. 47).
З матеріалів справи вбачається, що в межах даної справи предметом розгляду є правомірність коригування Слобожанською митницею складових  ціни товару, що зазначено в спірному рішенні, а саме ціни напівпричіпу. 
Таким чином, на переконання колегії суддів, відповідач не надав суду будь – яких пояснень та доказів щодо джерела інформації митної вартості товару відповідно до якого було скориговано митну вартість в МД №UA 807290/2021/11920 від 18.05.2021, та не обгрунтував зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість зроблених коригувань митної вартості з огляду на ненадання суду доказів наявності щодо джерела інформації для коригування митної вартості за резервним методом.
Судова колегія зазначає, що в межах даної справи саме відповідач повинен довести правомірність всіх складових суми коригування, яку він визначив в спірному рішенні, і в разі недоведеності таке рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Отже, з урахуванням того, що Слобожанська митниця Держмитслужби, як суб`єкт владних повноважень, не довела правомірності свого рішення про коригування митної вартості товарів, то  позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене. колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку щодо необхідні стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранс С" за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн., сплаченого згідно з платіжним дорученням від 21.07.2021 № 1095 (а.с. 25).  
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 03.06.2021 №UA807000/2021/001118/2. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано  задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду  від 30.09.2021 року по справі № 480/6609/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Сумської митниці - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі № 480/6609/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		З.О. Кононенко 	
Судді	   	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва