КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
26 травня 2022року                                                                                      м. Київ
                                                                                                     
Справа № 756/2204/20
Апеляційне провадження №22-ц/824/3172/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     судді-доповідача:                Соколової В.В.                                                                    суддів:                                    Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.                                         за участю секретаря             Федорчук Я.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Тихої О.О. 08 жовтня 2021 року у м. Києві, за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анни Валеріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,
 
В С Т А Н О В И В
 
В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко А.В., в якій просив: визнати протиправними дії державного виконавця щодо складення розрахунку від 03 червня 2021 року та  зобов`язати його здійснити перерахунок заборгованості по аліментам.
Скарга обґрунтована тим, що він працює на ТОВ «Інтер-Прінт 1» на посаді фахівця з видавничо-поліграфічного виробництва, тобто є працевлаштованим, проте з 16 березня 2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін у зв`язку з карантином на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року № 530-ІХ. З урахуванням наведеного доходу не має, а тому з нього повинні стягуватися аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте державним виконавцем неправомірно у період з 14 лютого 2020 року по 31 травня 2021 року щомісячно нараховувалися аліменти, виходячи з середньої заробітної плати працівника по м. Києву, хоча станом на листопад 2020 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам виходячи з мінімального гарантованого розміру аліментів. Таким чином, заявник вважає протиправним нарахування йому заборгованості по аліментам станом на 03 червня 2021 року, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості.
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року скаргу  ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анни Валеріївни, заінтересована особа: ОСОБА_2  - задоволено частково.
Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Оболонського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анни Валеріївни в частині здійснення розрахунку заборгованості по аліментам  ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №63145453 за період з 14 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року.
Зобов'язано головного державного виконавця Оболонського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анну Валеріївну здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №63145453 за період з 14 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року з урахуванням фактичного заробітку (доходу) платника аліментів за вказаний період, врахувавши при цьому те, що розмір аліментів на дитину за цей період не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем не було враховано, що у лютому 2020 року ОСОБА_1 працював та згідно довідки ТОВ «Інтер-Прінт 1» отримав заробітну плату 4800 грн,  а тому нарахування аліментів, виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву у період з 14 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року є неправомірним, в іншій частині розрахунок державного виконавця станом на 03 червня 2021 року було здійснено правомірно.
 
Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки не містить мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд виходив частково задовольняючи скаргу.  Зазначає, що 16 березня 2021 року заявник пішов у відпусту без збереження заробітної плати у зв`язку з пандемією та запровадженням в Україні карантину. 20 листопада 2020 року ОСОБА_3 було здійснено перерахунок заборгованості по аліментам, станом 30 листопада 2020 року заборгованість склала 8665, 51 грн. Заявник сплатив аліменти в сумі 3842,00 грн, що підтверджується квитанцією, 02 липня 2021 року ним було сплачено борг в сумі 2881,50 грн та 27 липня 2021 року 2013,00 грн, що підтверджується квитанціями. Проте, 09 серпня 2021 року ОСОБА_1 дізнався  про внесення його до Єдиного реєстру боржників і про наявність нового розрахунку заборгованості по аліментах. В новому розрахунку заборгованості була включена заборгованість за ті ж місяці, що й в попередньому, проте зі значно вищими кінцевими сумами заборгованості та з використанням іншого способу розрахунку. З таким розрахунком заборгованості ОСОБА_1 не погоджується та вважає дії державного виконавця протиправними, оскільки весь цей час він був працевлаштований, однак не отримував заробітну плату через перебування у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін у зв`язку з карантином, а тому застосовувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості є протиправним. Також вказує на те, що державний виконавець самовільно протрактував норму, визначену в ст. 195 СК України та здійснив розрахунок заборгованості у спосіб, прямо не передбачений чинним законодавством України.  
На підставі викладеного, просить частково скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким направити справу на новий розгляд в частині відмови скарги щодо визнання протиправними дій та відмови зобов`язання здійснити Головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перерахунку аліментів за період з 14 лютого 2021 року по 31 травня 2021 року та в частині про задоволення на користь скаржника витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн зі сторони у справі, дії якої оскаржуються.
 
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладений у ній, та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
 
Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.38-41/.
Згідно з довідкою ТОВ «Інтер-Прінт 1» дохід ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по липень 2021 року становив 9600 грн, що складається з нарахованої заробітної плати, в т.ч. у натуральній формі у січні 2020 року - 4800 грн, у лютому -4800 грн, всі інші місяці нарахування не проводилось, заробітна плата визначена на рівні 0,00 грн /а.с.66/.
Виконавчий лист за вказаним рішенням суду був виданий 25 вересня 2020 року, що вбачається з відмітки на ньому та з розписки стягувача ОСОБА_2 /а.с.45,151/.
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Гаркавенко А.В. від 29 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63145453 /а.с.149/.
Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Гаркавенко А.В. від 08 жовтня 2020 року  звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с.146/.
З розпоряджень головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Гаркавенко А.В. від 18 грудня 2020 року, 06 квітня 2021 року вбачається здійснення перерахування коштів у сумі 8665,51 грн, 3842 грн з депозитного рахунку виконавчої служби на користь стягувача в порядку виконання рішення суду /а.с.141,143/. 
08 квітня 2021 року Оболонським районним відділом ДВС у м. Києва зареєстрований лист ТОВ «Інтер-Прінт 1» від 01 квітня 2021 року, в якому повідомлялось, що боржник ОСОБА_1 працевлаштований, але з 01 березня 2020 року по 01 квітня 2021 року заробітну плату не отримує в зв`язку з карантином та перебуває у відпустці за власний рахунок /а.с.140/. 
14 травня 2021 року головним державним виконавцем Гаркавенко А.В. складений розрахунок заборгованості за період з лютого 2020 року по червень 2021 року виходячи із «розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості» та визначена сума заборгованості із врахуванням сплачених сум 8665,51 грн та 3842 грн в загальному розмірі 51904,73 грн /а.с.139/.
03 червня 2021 року головним державним виконавцем Гаркавенко А.В. складений розрахунок заборгованості за період з лютого 2020 року по травень 2021 року виходячи із «розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості» та визначена сума заборгованості із врахуванням сплачених сум 8665,51 грн та 3842 грн в загальному розмірі 57010,23 грн /а.с.137/.
З розпоряджень головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Гаркавенко А.В. від 05 липня 2021 року, 29 липня 2021 року вбачається здійснення перерахування коштів у сумі 2881,5 грн, 2013,00 грн з депозитного рахунку виконавчої служби на користь стягувача в порядку виконання рішення суду /а.с.134,135/. 
31 серпня 2021 року головним державним виконавцем Гаркавенко А.В. складений розрахунок заборгованості за період з червня по серпень 2021 року виходячи із «розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості» та визначена сума заборгованості із врахуванням боргу за попередній період в загальному розмірі 72601,98 грн /а.с.133/.
Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем здійснено запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України з метою встановлення джерел доходу боржника, проте вжитими заходами не виявлено будь-якого доходу боржника ОСОБА_1 /а.с.120-122/.
06 жовтня 2021 року головним державним виконавцем Гаркавенко А.В. складений розрахунок заборгованості за період з червня по вересень 2021 року виходячи із «розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості» та визначена сума заборгованості із врахуванням боргу за попередній період в загальному розмірі 72647,48 грн /а.с.119/.
Боржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, згідно штампу поштового відділення, 13 серпня 2021 року. У вимогах скарги просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо складення розрахунку від 03 червня 2021 року та зобов`язати його здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у відповідності до рішення суду без застосування середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, так як цей показник не застосовується до осіб, що є працевлаштованими.
В матеріалах виконавчого провадження, копія якого наявна в матеріалах даної цивільної справи, відсутні дані про дату одержання боржником розрахунку від 03 червня 2021 року та/або інших розрахунків.  При зверненні зі скаргою боржник вказує на те, що дізнався про визначений державним виконавцем розмір заборгованості з Державного реєстру боржників 09 серпня 2021 року. Оскільки інші дані в матеріалах справи відсутні, то строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця слід вважати додержаним, а тому розгляд скарги судом по суті відповідає вимогам чинного законодавства. 
 
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною п.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 18 цього Закону визначені обов`язки і права виконавців. Зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Також п.1 ч. 2 цієї статті визначений обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. 
Порядок стягнення аліментів визначений положеннями ст.71 цього Закону.
Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України (абз 1 ч.1 ст.71 Закону).
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (ч.3 ст.71 Закону).
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження  (ч.4 ст.71 Закону).
У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику 
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст.71 Закону).
 
Згідно зі ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
 Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до п. 4 розділу XVI  Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання.
Якщо за виконавчим документом, пред'явленим до виконання, утримання аліментів не проводилося у зв'язку з розшуком боржника, стягнення аліментів має здійснюватись за весь період незалежно від установленого десятирічного строку та досягнення повноліття особою, на утримання якої присуджені аліменти.
Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
 
З наведених обставин справи вбачається, що на примусовому виконанні державного виконавця Гаркавенко А.В. перебуває виконавчий лист про стягнення зі скаржника ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, розмір яких визначений у частці ј частина від заробітку (доходу) боржника, починаючи з 14 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно з листом ТОВ «Інтер-Прінт 1» від 01 квітня 2021 року, адресованому ВДВС, боржник ОСОБА_1 працевлаштований, але з 01 березня 2020 року по 01 квітня 2021 року заробітну плату не отримує в зв`язку з карантином та перебуває у відпустці за власний рахунок.
Виходячи з положень Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих, про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем,  з інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. 2 ст.195 СК України визначено що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати в період  з 01 березня 2020 року по 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 не працював заробітна плата йому не нараховувалась. Добровільно ним здійснена сплата аліментів лише в грудні 2020 року та квітні 2021 року суми платежів яких враховані державним виконавцем при здійснені розрахунку. 
Положення ч. 1 ст.195 СК України вказують на те, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.
 Положення ч.2 ст.195 СК України свідчать про те, що вони підлягають застосуванню у разі коли боржник не працює або якщо дохід офіційно не підтверджується. Тобто сам по собі факт наявності місця роботи без фактичного виконання роботи та без нарахування заробітної плати не дає підстав для висновку про неправильне застосування цих положень.
З матеріалів даної справи вбачається, що за місцем роботи боржника звіт про здійснені відрахування та виплати роботодавцем державному виконавцю наданий не був, вказано про нарахування доходу на рівні 0,00 грн з 01 березня 2020 року. Інших документів, що відображають отримання боржником доходу, державному виконавцю представлені не були. Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем здійснено запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України з метою встановлення джерел доходу боржника, проте вжитими заходами не виявлено будь-якого доходу боржника ОСОБА_1 .
А тому використання державним виконавцем  інформації про середню заробітну плату працівника для місцевості в період з березня 2020 року по травень 2021 року відповідає наведеним вище нормам законодавства. При цьому державним виконавцем враховані перерахування аліментів, здійснені  стягувачем добровільно. Отже неправомірності дій державного виконавця при здійсненні розрахунку заборгованості від  03 червня 2021 року за період з березня 2020 року по травень 2021 року не вбачається.
Разом з тим, за цими даними боржник не працював і не отримував дохід починаючи з березня 2020 року. При здійсненні розрахунку заборгованості від 03 червня 2021 року державним виконавцем також здійснено нарахування за лютий 2020 року, так як аліменти за рішенням суду стягуються починаючи з  14 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття
З довідки про доходи ОСОБА_1 , виданої ТОВ «Інтер - Прінт 1» вбачається, що  за лютий 2020 року  була нарахована заробітна плата 4800 грн. Тобто в лютому 2020 року ОСОБА_1 працював і отримав заробітну плату, а тому нарахування аліментів виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву у період з 14 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року не є правомірним, як то вірно визначив суд першої інстанції. 
 
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі відсутні.
Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та відсутність заяв сторін про стягнення судових витрат пов`язаних з апеляційним переглядом справи, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.  

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
  
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонськогорайонного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач:                                                                 В.В.Соколова
 
Судді:                                                                                     А.М.Андрієнко
 
                                                                                                Н.В.Поліщук

     Повний текст постанови складений 07 червня 2022 року.