ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15665/19                                                                      

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року, суддя Чудак О.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення матеріальної шкоди,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення кваліфікаційної палати КДКА від 27.03.2019 №366 «Про затвердження результатів складення кваліфікаційного іспиту та відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту»;
- стягнення з КДКА матеріальної шкоди у розмірі 6 003,40 грн;
- визнання протиправним та скасування частково рішення ВКДКА від 25.06.2019 №VI-018/2019 в частині залишення без задоволення скарги на рішення кваліфікаційної палати КДКА від 27.03.2019 №366 та в частині відмови у скасуванні рішення кваліфікаційної палати КДКА від 27.03.2019 №366, в іншій частині рішення ВКДКА від 25.06.2019 №VI-018/2019 залишити без змін.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні рішення є безпідставними, прийнятими з порушенням законодавства, а тому мають бути скасовані.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.03.2019 КДКА прийнято рішення №366 «Про затвердження результатів складення кваліфікаційного іспиту та відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту», яким затверджено результати складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 та відмовлено йому у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту (т. 1 а.с. 17-20).
З вказаного рішення КДКА вбачається, що за результатами оцінювання письмових робіт ОСОБА_1 набрав 86 балів, а тому вважається таким, що склав письмовий іспит і допущений до складання усного іспиту, за результатами складення якого позивач набрав 43 бали (при мінімальній кількості в 45 балів).
Також, у рішенні відповідачем зазначено, що позивач отримав 129 балів, і, відповідно, вважається таким, що не склав кваліфікаційний іспит, так як за результатами усного іспиту набрав 43 бали, у зв`язку з чим КДКА одноголосно вирішила затвердити результати кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 , який отримав 129 балів та відмовити йому у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту.
На зазначене рішення позивачем подано скаргу від 02.05.2019 до ВКДКА з відповідними доповненнями до неї, в якій останній просив скасувати рішення КДКА (т. 1 а.с. 237-241).
25.06.2019 за наслідками розгляду скарги позивача на рішення КДКА від 27.03.2019 №366, ВКДКА прийнято рішення №VI-018/2019 (т. 1 а.с. 58-61), яким, зокрема, скаргу позивача на назване рішення залишено без задоволення, а рішення - без змін.
Вважаючи вищезазначені рішення протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (надалі за текстом - «Закон № 5076-VI»).
Відповідно до статті 2 Закону № 5076-VI адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.
Частиною 1 статті 8 Закону № 5076-VI установлено, що особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.
Згідно частини 4 названої статті Закону № 5076-VI рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.
За змістом статті 9 Закону № 5076-VI кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом. Кваліфікаційний іспит полягає у виявленні теоретичних знань у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону. Організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може протягом тридцяти днів з дня отримання рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури оскаржити його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду, які можуть залишити оскаржуване рішення без змін, або зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.
Частиною 1 статті 8 Закон № 5076-VI передбачено, що Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.
Відповідно до пункту 1 Розділу 2 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 270 від 17 грудня 2013 року, особа, яка виявила бажання стати адвокатом (далі - Заявник), звертається до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. До заяви додається письмова згода Заявника на обробку персональних даних, проведення перевірки повноти та достовірності повідомлених ним відомостей та зобов`язання про надання необхідних для перевірки документів на запит КДКА, кваліфікаційної палати КДКА або визначеного нею члена палати. У разі не надання особою, яка виявила бажання стати адвокатом, письмової згоди на перевірку достовірності і повноти повідомлених нею відомостей, така особа до кваліфікаційного іспиту не допускається.
Пунктом 9 розділу 4 Порядку №270 передбачено, що кваліфікаційний іспит складається з двох частин: письмового іспиту та усного іспиту, які складаються окремо.
Згідно з пунктом 10 того ж розділу кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури на основі Програм складення кваліфікаційного іспиту формують та затверджують рішенням КДКА екзаменаційні білети, кожний з яких підписується головою КДКА та затверджується печаткою КДКА. Для складення письмового та усного іспитів формуються та використовуються окремі екзаменаційні білети (екзаменаційні білети для складення письмового іспиту та екзаменаційні білети для складення усного іспиту).
Положеннями пункту 12 розділу 4 Порядку №270 визначено, що на виконання письмової роботи та для підготовки до усної відповіді особі надається час, який повинен становити не менше двох годин та не повинен перевищувати шести годин для кожної частини іспиту. У випадку, коли письмовий іспит триває понад чотири години, усний іспит може бути призначений комісією на іншу дату.
Письмовий іспит складається першим (пункт 13.1 розділу 4 Порядку №270).
У відповідності до пункту 13.9 розділу 4 Порядку №270 оцінка кожного із чотирьох письмових завдань здійснюється двома членами кваліфікаційної палати, і головою КДКА, якщо останній приймає участь у її засіданні, за шкалою від 0 до 30 балів. Середній бал за результатами складення письмового іспиту, вирахуваний як середньоарифметичне число від сумарної кількості виставлених балів, та не може перевищувати 120 і бути меншим за 80 балів.
Особа, яка за результатами складення письмового іспиту отримала 80 балів і більше (максимум 120 балів), вважається такою, що успішно склала письмовий іспит (пункт 13.12 розділу 4 Порядку №270).
До складення усного іспиту допускаються особи, які успішно склали письмовий іспит (пункт 14.1 розділу 4 Порядку №270).
Так, пунктом 14.9 розділу 4 Порядку №270 встановлено, що особа вважається такою, яка успішно склала усний іспит, якщо за результатами оцінювання вона отримала не менше 45 балів.
Згідно з пунктом 14.11 розділу 4 Порядку №270 особа, яка за результатами оцінювання письмового та усного іспитів отримала у сумі 125 балів і більше, з урахуванням положень пунктів 13.9 і 14.9 цього Розділу, вважається такою, що успішно склала кваліфікаційний іспит.
Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №270 рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про допуск/відмову до складення іспиту, затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу особі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту/відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту приймається складом кваліфікаційної палати КДКА відкритим голосуванням простою більшістю голосів та підписується Головою КДКА, головою кваліфікаційної палати та секретарем КДКА.
Порядком також визначено критерії оцінювання рівня знань за 30-ти бальною шкалою (пункт 15 розділу 4), де:
- відмінний рівень (26-30) балів, підготовлене письмове завдання: - демонструє знання правових понять і категорій та взаємозв`язку між ними; знання назв і змісту нормативно - правових актів; знання та вірне розуміння змісту правових норм, їх характерних рис та особливостей; вміння давати змістовний та логічний аналіз правових норм; здатність робити власні висновки в разі неоднозначності, спірного чи проблемного характеру поставленого питання чи проблеми; відповідає визначеній законом процесуальній формі та загальним вимогам процесуального законодавства.
- добрий рівень (21-25) балів, підготовлене письмове завдання містить наступні недоліки: недостатня повнота, незначні неточності чи прогалини при викладенні того чи іншого аспекту питання; містить посилання не на всі основні нормативно-правові акти, що регулюють відповідні правовідносини, або ж їх назви та дати прийняття вказані з помилками; логіко-фактологічне обґрунтування містить певні прогалини або неточності; відповідає визначеній законом процесуальній формі та загальним вимогам процесуального законодавства.
- задовільний рівень (20) балів, підготовлене письмове завдання містить наступні недоліки: зміст свідчить про прогалини у знаннях з відповідного питання або ж про невірне розуміння окремих аспектів поставленого питання; відповідь не містить взагалі, або має лише загальні посилання на відповідні джерела правового регулювання; підготовлене письмове завдання не повною мірою відповідає визначеній законом процесуальній формі; складений процесуальний документ не відповідає загальним вимогам документообігу; у роботі багато грубих орфографічних помилок; - відповідає визначеній законом процесуальній формі та загальним вимогам процесуального законодавства.
- незадовільний рівень (0) балів, письмове завдання не було підготовлене або було підготовлене неправильно, тобто містить грубі змістовні помилки щодо принципових аспектів поставленого питання. Аргументація відсутня взагалі або ж є абсолютно безсистемною чи алогічною. Не відповідає визначеній законом процесуальній формі та загальним вимогам процесуального законодавства.
З оскаржуваного рішення КДКА від 27.03.2019 №366 «Про затвердження результатів складення кваліфікаційного іспиту та відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту» слідує, що за результатами оцінювання письмових робіт ОСОБА_1 набрав 86 балів, а тому вважається таким, що склав письмовий іспит і допущений до складання усного іспиту. За результатами складення усного іспиту позивач набрав 43 бали, тоді як мінімальна кількість - 45 балів.
При цьому, у рішенні вказано яким чином відповів позивач на питання білету №6, зазначено питання та відповідей на всі 15 запитань (т. 1 а.с. 18-19).
Підсумувавши результати складення кваліфікаційного іспиту, у рішенні відповідачем зазначено, що позивач отримав 129 балів, і, відповідно, вважається таким, що не склав кваліфікаційний іспит, так як за результатами усного іспиту набрав 43 бали, у зв`язку з чим КДКА одноголосно вирішила затвердити результати кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 , який отримав 129 балів та відмовити йому у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту.
Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення КДКА містить всі реквізити, передбачені пунктом 4 розділу 5 Порядку №270. 
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, Порядок №270 не містить норм, якими б встановлювалося обов`язкове наведення у рішенні КДКА, прийнятому за наслідками кваліфікаційного іспиту, обґрунтування визначеної кількості балів. 
Критерії оцінювання визначені у пункті 15 розділу 4 Порядку №270. 
Час на складення іспиту встановлено пунктом 12 Порядку №270, про недотримання чи порушення якого позивач не стверджує.
При цьому, КДКА в оскаржуваному рішенні надано обґрунтоване роз`яснення з приводу оцінювання позивача, зокрема, останній виявив недостатній рівень знань з питань основ і принципів адвокатської діяльності, в галузях конституційного, цивільного права, цивільного та кримінального процесу, законодавства про працю, житлового та сімейного законодавства, незадовільний рівень знань ОСОБА_1 показав також і у галузі бюджетного законодавства, об`єктивну оцінку результатам кваліфікаційного іспиту, зокрема, по кожному з 15 питань окремо (т. 1 а.с. 18-19).
Водночас, колегія суддів зазначає, що позивач скористався своїм правом на оскарження такого рішення до вищестоящого органу, а саме до ВКДКА, яка в результаті розгляду кваліфікаційної справи встановила, що КДКА під час проведення усної частини кваліфікаційного іспиту та перевірки відповідей, наданих позивачем на завдання екзаменаційного білету, дійшла обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не набрав необхідної кількості балів для визнання його таким, що успішно склав усний іспит, та у зв`язку із цим залишила скаргу позивача без задоволення, а рішення №366 - без змін.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи та вірно зазначено судом першої інстанції, сновними критеріями при винесенні оскаржуваного рішення ВКДКА стало дотримання КДКА Порядку №270, процедури проведення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання його результатів.
Так, згідно з пунктом 14.4 розділу 4 Порядку №270 для підготовки до складення усного іспиту особам, які складають іспит та бажають готуватись письмово, надаються чисті аркуші з відміткою кваліфікаційної палати (КДКА) про їх призначення для підготовки для складення усного іспиту.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, Порядок №270 не містить положень щодо приєднання вказаних письмових аркушів до матеріалів справи та щодо будь-якого іншого використання вказаних аркушів, а тому вказані письмові аркуші здійснюють лише допоміжну функцію щодо підготовки до усного іспиту та не можуть вважатися підставою для оцінювання відповідей особи, що складає іспит.
Таким чином, надані ОСОБА_1 письмові аркуші не можуть вважатися належними доказами для оцінки відповідей на іспиті, оскільки з них не можливо встановити час та дату надання відповідей на запитання іспиту та не можливо встановити, що записи на аркушах сформовані в день іспиту, використані позивачем під час іспиту. 
Окрім того, КДКА не мала фізичної можливості долучити записи позивач до матеріалів кваліфікаційної справи, оскільки такі аркуші позивач забрав з іспиту, а клопотань щодо їх долучення до матеріалів кваліфікаційної справи в день складання іспиту від позивача не надходило.
Разом з тим, дискреційне право органу адвокатського самоврядування обумовлене певною свободою в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків, що дає підстави для висновку про те, що відповідна КДКА/ВКДКА при прийнятті рішення діяла у межах власної дискреції, що визначається завданнями та функціями, покладеними на даний орган.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти встановлені законом права і обов`язки владних суб`єктів, які визначають ступінь самостійності їх реалізації з урахуванням принципу верховенства права і полягають у тому, що при вчиненні дій та прийнятті рішень владний суб`єкт здійснює свої повноваження з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих дій або рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Ради Європи №R (80)2 від 11.03.1980).
Отже, жоден інший суб`єкт чи орган, в тому числі і суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема, компетенції Комісії щодо оцінювання рівня знань аплікантів. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №813/2876/18.
Таким чином, рішення КДКА та ВКДКА про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю прийняті в межах повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства.
Також є безпідставними доводи позивач щодо відводів членам КДКА, як підстави для визнання протиправним та скасування рішення КДКА №366 та рішення ВКДКА №VI-018/2019, з огляду на наступне.
Як убачається із матеріалів справи, рішенням КДКА від 18.02.2019 №334/1 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід голові КДКА Черкаської області Хлистуненку В.І., голові кваліфікаційної палати Будько Н.Г., та членам кваліфікаційної палати Мурзі Л.П., Яровенку Ю.М.
Зазначено рішення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не навів доказів упередженого ставлення до нього з боку будь-кого з членів кваліфікаційної палати, чи голови КДКА Черкаської області. Посилання лише на факт перебування на розгляді у ВКДКА його скарги на рішення №60 кваліфікаційної палати КДКА Черкаської області про затвердження результатів складення кваліфікаційного іспиту та відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту від 17.01.2018 не може бути підставою вважати доведеним упередженість чи зацікавленість членів кваліфікаційної палати чи голови КДКА у будь-яких результатах оцінювання кваліфікаційного іспиту.
При цьому, рішенням ВКДКА №VI-018/2019 скаргу ОСОБА_1 задоволено - скасовано рішення КДКА від 18.02.2019 №334/1.
Зі змісту рішення ВКДКА №VI-018/2019, яке позивачем не оскаржується, щодо рішення КДКА від 18.02.2019 №334/1 слідує, що воно скасовано з процедурних, а саме - не передбачено прийняття узагальнюючого рішення про відвід після прийняття протокольних рішень про відвід по кожній особі окремо.
Таким чином, скасування рішення КДКА з процедурних підстав, за наявності чинних протокольних рішень про відвід по кожній особі окремо, жодним чином не впливає на правомірність чи протиправність спірного рішення КДКА від 27.03.2019 №366, а  тому не може бути підставою для визнання протиправним та його скасування.
Щодо доводів позивача стосовно того, що вступну та резолютивну частини рішення КДКА оголошено 26.03.2021, а оскаржуване рішення №366 датоване 27.03.2021, то колегія суддів зазначає, що формальні порушення не можуть мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення  позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення кваліфікаційної палати КДКА від 27.03.2019 №366 «Про затвердження результатів складення кваліфікаційного іспиту та відмову у видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту», рішення ВКДКА від 25.06.2019 №VI-018/2019 в частині залишення без задоволення скарги на рішення кваліфікаційної палати КДКА від 27.03.2019 №366 та в частині відмови у скасуванні рішення кваліфікаційної палати КДКА від 27.03.2019 №366 та, відповідно, для стягнення з КДКА матеріальної шкоди у розмірі 6 003,40 грн.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                      Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.