Ухвала                                         
 
24 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 1306/368/2012
 
провадження № 61-17183 св 21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,               Шиповича В. В.,  
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 ; 
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - Львівська міська рада;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Львівської міської ради на ухвалу Львівського апеляційного суду                                      від 07 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Левика Я. А., Савуляка Р. В., Шандри М. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.              Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                   ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 5 тис. грн боргу.
 
ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні автомийкою по АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на автомийку по АДРЕСА_1 , площею 111,4 кв. м.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою:
1. Первісний відповідач ОСОБА_2 оплатив, а первісний позивач ОСОБА_1 надав послуги та дійшли згоди в майбутньому не пред`являти претензій один до одного щодо виконання умов договору купівлі-продажу від 05 лютого 2011 року.
2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на мийку автомобілів по                     АДРЕСА_1 , загальною площею 111,4 кв. м.
3. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язується не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні мийкою автомобілів по АДРЕСА_1 , загальною площею 111,4 кв. м.
4. До укладення цієї мирової угоди сторони ознайомлені із наслідками укладеної мирової угоди.
5. Дана мирова угода підлягає визнанню Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.
6. Дана мирова угода укладена сторонами у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін та один - для передачі Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області. Провадження у справі закрито у зв`язку із визнанням мирової угоди.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечать закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
 
Не погодившись із вказаним рішенням суду, 17 лютого 2020 року                        Львівська міська рада, особа, яка не брала участі у справі, звернулася до суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у задоволенні клопотання Львівської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року відмовлено.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржувана ухвала проголошена 20 січня 2012 року, подання скарги 17 лютого 2021 року слід вважати таким, що перевищує встановлений законом п`ятиденний термін на її подання та наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про підставність пропуску такого строку. 
Хоча ЦПК України у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, не передбачає такої підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, яка була передбачена абзацом третім частини третьої                       статті 297 ЦПК України 2004 року, однак якщо право суб`єктів, перелічених в абзаці третьому частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року на апеляційне оскарження припинилося до цієї дати, то подальша зміна процесуального законодавства не свідчить про відновлення права цих суб`єктів на апеляційне оскарження, відповідно до положень ЦПК України.
На Львівську міську раду, як на орган місцевого самоврядування поширюється присічний річний строк для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, визначений абзацом третім частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року, що, у свою чергу, передбачає відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У жовтні 2021 року Львівська міська радаподала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й передати справу до суду апеляційної інстанції для розгляду.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а тому висновки суду не відповідають матеріалам справи та порушують права заявника на судових захист.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу                                              № 1306/368/2012 з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.                           
 
У листопаді 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року зазначену справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було вирішено питання про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети та була і є власністю Львівської міської ради, без залучення останньої до участі у справі. При розгляді справи у суді першої інстанції Львівська міська рада участі у даній справі не брала, повідомлення про розгляд справи не отримувана, копію оскаржуваної ухвали не отримувала, а суд рішення про її права та обов`язки як власника першої інстанції ухвалив земельної ділянки.
Вказувала, що оригінал ухвали від 20 січня 2012 року відсутній у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області, у матеріалах справи № 1306/368/2012, і в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Фактично існування оригіналу оскаржуваної ухвали до подачі Львівською міською радою апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не досліджено, як наслідок і реальну дату оголошення і набрання чи ненабрання такою ухвалою законної сили.
В матеріалах справи № 1306/368/2012 є лише відновлений її зміст, викладений у резолютивній частині ухвали по справі про відновлення втраченого судового провадження від 03.06.2021. А тому з врахуванням вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» строк на апеляційне оскарження не був пропущений і такий слід було відраховувати, на думку заявника, з 07 червня 2021 року, дати оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали про відновлення втраченого судового провадження від 03 червня 2021 року.
Зазначала, що процесуальний строк, зазначений у частині другій                                     статті 358 ЦПК України, при відсутності винятків не може бути поновлений. Проте, при наявності винятків, визначених цією частиною статті 358 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, навіть, якщо апеляційну скаргу подано зі спливом річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому процедура апеляційного оскарження визначається за процесуальними правилами, які діють на момент подання апеляційної скарги, а не на час ухвалення оскаржуваного рішення.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 

 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою:
1. Первісний відповідач ОСОБА_2 оплатив, а первісний позивач ОСОБА_1 надав послуги та дійшли згоди в майбутньому не пред`являти претензій один до одного щодо виконання умов договору купівлі-продажу від 05 лютого 2011 року.
2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на мийку автомобілів по                     АДРЕСА_1 , загальною площею 111,4 кв. м.
3. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язується не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні мийкою автомобілів по АДРЕСА_1 , загальною площею 111,4 кв. м.
4. До укладення цієї мирової угоди сторони ознайомлені із наслідками укладеної мирової угоди.
5. Дана мирова угода підлягає визнанню Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.
6. Дана мирова угода укладена сторонами у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін та один - для передачі Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області. Провадження у справі закрито у зв`язку із визнанням мирової угоди.
 
Не погодившись із вказаним рішенням суду, 17 лютого 2020 року                        Львівська міська рада, особа, яка не брала участі у справі, звернулася до суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у задоволенні клопотання Львівської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року відмовлено. Апеляційну скаргу Львівської міської ради на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року залишено без руху для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, подання належних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу.
 
На виконання вимог ухвали Львівською міською радою надано докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у задоволенні клопотання Львівської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2012 року відмовлено.
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі. 
 
Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2021 року з підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 403 ЦПК України, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу                            № 2-3887/2009 (провадження № 61-17369св20) за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського відділу Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, Львівського міського управління земельних ресурсів про визнання права власності на спадщину.
 
Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що в судовій практиці існують різні підходи щодо застосування норм ЦПК України та ГПК України у відповідних редакціях, якими визначаються строки апеляційного оскарження судових рішень, ухвалених до 15 грудня 2017 року.
 
В одних випадках суди застосовують процесуальні норми, які були чинними на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, в інших - визнають, що застосуванню підлягають процесуальні норми в редакції, яка діяла безпосередньо перед набранням чинності ЦПК України та ГПК України в новій редакції на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». 
 
Правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, свідчать про різний підхід до застосування Верховним Судом пункту 13 Перехідних положень ЦПК України та пункту 13 Перехідних положень ГПК України, а також присічного річного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення прокурором, органом державної влади чи органом місцевого самоврядування (поновлення строку на апеляційне оскарження), визначення редакції процесуального закону, який підлягає застосуванню при поданні після 15 грудня 2017 року апеляційної скарги на судові рішення, ухвалені до 15 січня 2012 року. Без відступлення від висновків щодо застосування статей 294, 297 ЦПК України та статті 93 ГПК України                                     (в редакціях, чинних до 15 грудня 2017 року), висловлених Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного господарського суду в постанові                               від 10 листопада 2020 року у справі № 13/197-10, а також без уточнення висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду                        від 19 червня 2019 року у справі № 2-1678/05 (провадження № 14-262цс19), правильно сформувати правову позицію у справі № 2-3887/2009 неможливо.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 березня 2021 року справу                  № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21) прийнято до розгляду.
 
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21).
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21).
 
Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 1306/368/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договірних зобов`язань; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та визнання права власності до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21) за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського відділу Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, Львівського міського управління земельних ресурсів про визнання права власності на спадщину.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                            В. В. Шипович