УХВАЛА

15 червня 2022 року
м. Київ
 
Справа № 904/8573/21
Провадження № 12-11гс22
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Пількова К. М., 
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Прокопенка О. Б., Рогач  Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткачука О. С., Штелик С. П.,
 
перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 (суддя Крижний О. М.) 
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022 (головуючий Парусніков Ю. Б., судді Білецька Л. М., Верхогляд Т. А.)
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Мікс" (далі - Товариство) 
про визнання недійсним договору, здійснення поділу статутного капіталу та витребування частки у статутному капіталі,

УСТАНОВИЛА:
 
1.      ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариства, в якому заявила вимоги: 1) визнати недійсним договір відчуження частки у розмірі 50 % вартістю 3 000 грн у статутному капіталі Товариства за рішенням учасника ОСОБА_2 ; 2) здійснити поділ статутного капіталу Товариства, 50 % якого становлять 3 000 грн, у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 25 %; 3) витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 25 % вартістю 1 500 грн. 
2.     Позовна заява мотивована тим, що у липні 2021 ОСОБА_1 звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (справа № 621/2104/21), однак після цього ОСОБА_2 відчужив без її згоди частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 50 %, яка була придбана під час їх перебування у шлюбі. Позовні вимоги про поділ у рівних частках між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статутного капіталу Товариства обґрунтовані з посиланням на приписи статей 60, 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України).
3.     Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022, позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи повернуто без розгляду.
4.     Ці судові рішення мотивовані наявністю підстав для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), через те що Позивачка порушила правила об`єднання позовних вимог, оскільки одночасно заявила вимогу про визнання недійсним договору відчуження частки у статутному капіталі Товариства, яку належить розглядати за правилами господарського судочинства, та обґрунтовану положеннями статті 60 СК України вимогу про поділ спільної сумісної власності подружжя (частки у статутному капіталі Товариства), яка має розглядатись за правилами цивільного судочинства. При цьому приписи статті 173 ГПК України встановлюють саме право, а не обов`язок суду на роз`єднання позовних вимог.
5.     31.01.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - КГС ВС) надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій вона просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022, а справу № 904/8573/21 передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
6.     Скаржниця мотивувала подану скаргу, зокрема, тим, що суди порушили норми частини першої статті 173 ГПК України, не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 29.06.2021 у справі № 916/2813/18, від 03.11.2020 у справі № 922/88/20 та від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, та дійшли помилкових висновків про неможливість об`єднання в одній позовній заяві заявлених у цій справі вимог. 
7.     Скаржниця зазначає, що усі позовні вимоги, які заявлені у цій справі, мають розглядатися за правилами господарського судочинства та можуть бути об`єднані в одній позовній заяві, що дасть можливість досягти процесуальної економії. Позивачка звернулась до суду для захисту свого права на частку у статутному капіталі Товариства, яке виникло на підставі положень статті 60 СК України. Тобто в цьому випадку мають місце корпоративні правовідносини в аспекті сімейних.
8.     Також Скаржниця вважає, що всі заявлені нею вимоги є взаємопов`язаними, випливають одна з одної та не можуть розглядатись окремо, оскільки це порушуватиме принципи повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи. Так, вимогу про витребування частки в статутному капіталі Товариства неможливо розглянути без визначення її розміру (вимога про поділ статутного капіталу Товариства), а задоволення обох цих похідних вимог залежить від задоволення основної вимоги про визнання недійсним договору, за яким відчужено зазначену частку.
9.     Таким чином, на думку Скаржниці, цей спір є корпоративним і стосується законності відчуження частки у статутному капіталі Товариства, яка належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності у рівних частинах, та поділу статутного капіталу Товариства, а тому має розглядатись господарським судом відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України.
10. Ухвалою від 17.02.2022 колегія суддів КГС ВС відкрила касаційне провадження за вказаною скаргою, а ухвалою від 18.05.2022 передала справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України.
11. Ухвала про передачу мотивована тим, що предметом касаційного розгляду є питання щодо визначення юрисдикції цього спору, оскільки ОСОБА_1 не погоджується з висновками судів про те, що вимога про поділ статутного капіталу товариства між подружжям, один з яких не є учасником цієї юридичної особи, не належить до юрисдикції господарського суду, та оскаржує їх рішення про повернення позовної заяви, мотивовані об`єднанням у ній кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства. При цьому відсутній висновок Великої Палати Верховного Суду щодо питання предметної та суб`єктної юрисдикції спору в подібних правовідносинах.
12. Однак Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на її розгляд за частиною шостою статті 302 ГПК України з огляду на таке.
13. Відповідно до частини шостої статті 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
14. Справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України лише за одночасної відсутності всіх трьох указаних у цій частині випадків. Якщо наявний хоча б один з них, справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду. 
15. Такий підхід неодноразово застосовувався Великою Палатою Верховного Суду при вирішенні питання щодо наявності підстав для передачі справи на її розгляд (див. ухвали від 13.01.2020 у справі № Б-39/02-09, від 22.09.2020 у справі № 916/3322/19, від 30.06.2021 у справі № 914/1992/20, від 08.09.2021 у справі № 922/3322/20, від 11.01.2022 у справі № 27/104б).
16. Разом з цим, посилаючись на оскарження судових рішень у цій справі з підстав порушення правил юрисдикції та відсутність випадків, про які йдеться в частині шостій статті 302 ГПК України, колегія КГС ВС не звернула уваги на те, що Скаржниця не обґрунтувала порушення судами правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах, що відповідно до пункту 2 частини шостої статті 302 ГПК України є випадком, за якого справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
17. При цьому наявність посилань у касаційній скарзі на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/2813/18, від 03.11.2020 у справі № 922/88/20 та від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, не може вважатись дотриманням вимог пункту 2 частини шостої статті 302 ГПК України, а КГС ВС може самостійно врахувати зазначені висновки, релевантні у цій справі. Схожі висновки викладені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 640/24049/19, від 02.03.2021 у справі № 361/3865/19 та від 30.06.2021 у справі № 914/1992/20.
18. Зважаючи на викладене вище, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про недотримання умов передачі цієї справи на її розгляд, які передбачені частиною шостою статті 302 ГПК України.
19. Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
20. З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду вважає, що справу № 904/8573/21 необхідно повернути відповідній колегії КГС ВС для розгляду.
 
Керуючись статтями 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
 
УХВАЛИЛА:
 
1.Справу № 904/8573/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Мікс" про визнання недійсним договору, здійснення поділу статутного капіталу та витребування частки у статутному капіталі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022 повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач	 	К. М. Пільков  	
Судді:	В. В. Британчук	Г. Р. Крет  	
 	Ю. Л. Власов	О. Б. Прокопенко  	
 	І. В. Григор`єва	Л. І. Рогач  	
 	М. І. Гриців	О. М. Ситнік  	
 	Д. А. Гудима	В. М. Сімоненко  	
 	Ж. М. Єленіна	О. С. Ткачук  	
 	І. В. Желєзний	С. П. Штелик  	
 	Л. Й. Катеринчук