КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи: 752/1630/22                                                 Постанова винесена суддею Бушеленко О.В. 
Номер апеляційного провадження: 33/824/1470/2022                        
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                     
                               
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
29 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., при секретарі судового засідання Мудренку А.М., за участю:
 
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                      ОСОБА_1 
 
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду            м. Києва від 13 травня 2022 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі      454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Згідно з постановою судді, 17.12.2021 у вечірній час доби, орієнтовно о 18:20 громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем RenaultKangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по просп. Науки, 21 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820 (прилад № ARHK-0525). Результат тесту з показником 1,54 ‰ проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer№ ARHH-0767, чим порушив п. 2.9 а) ПДР. 
 
Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року та постановити нову, якою закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Так, ОСОБА_1 вказує на відсутність самої події порушення, оскільки в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час він не керував транспортним засобом.
Також апелянт посилається на ту обставину, що він був не згоден з рузультатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, вимагав поїхати до лікарні, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, проте в порушення вимог ст. 266 КУпАП його не було доставлено до закладу охорони здоров`я. 
Крім того, як зазначає апелянт, сам алкотестер працював ненормально, а полійські не змогли зробити контрольний замір. 
Що стосується самого відеозапису, то як вказує ОСОБА_1 , з нього не вбачається, що поліцейськими було оголошені ознаки сп`яніння, як і не вбачається їх наявність, а сам відеозапис є неповним та переривається. 
Крім того, як зазначає апелянт, суд першої інстанції поверхнево підійшов до розгляду справи, оскільки в оскаржуваній постанові не навів доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, не зазначив мотивів відхилення інших доказів, а також самостійно змінив час порушення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2021 року, відповідно до якого, водій ОСОБА_1 , 17.12.21 о 18 год. 48 хв. в м. Київ, пр. Науки 21, керував транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер». Результат огляду - позитивний 1,54 ‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
- чеками приладу «Drager», відповідно до яких, результат тесту      ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння - 1.54 ‰ (а.с. 2-3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини роту, нечітке мовлення, нестійка хода (а.с. 4); 
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено із застосуванням спеціального технічного засобу«Драгер», результат огляду позитивний -     1,54 ‰. Крім того, відповідно до вказаного відеозапису, ОСОБА_1 зазначав про вживання алкогольних напоїв напередодні (а.с. 5).
Вказаний відеозапис спростовує доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що він вимагав поїхати до закладу охорони здоров`я після проходження огляду на стан сп`яніння. 
Крім того, відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо роботи алкотестера та неможливості зробити контрольний замір, оскільки поліцейський у присутності ОСОБА_1 зробив контрольний замір повітря та перевірив чи є пари алкоголю в приладі. 
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відсутності самої події порушення, оскільки в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час він не керував транспортним засобом, то слід зазначити, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 не заперечував факту зупинки транспортного засобу та вказував на зупинку працівниками поліції у зв`язку із несправностями автомобіля. 
 
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що поліцейськими не було оголошено ознаки сп`яніння, то слід зазначити, що відповідно до вказаного відеозапису, перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський оголосив ОСОБА_1 про те, що у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а самі ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зафіксовані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відеозапис є неповним та переривається, то він є безперервним у частині вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та самої процедури огляду, тобто у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
 Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого місцевим судом рішення. 
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими, якими в повній мірі підтверджується вина        ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 рокузалишити без змін. 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
               Суддя
Київського апеляційного суду                                                           М.П. Худик