Справа № 344/6665/16-ц 
Провадження № 22-ц/4808/306/22 
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач) 
суддів:                Василишин Л.В.,Пнівчук О.В.                
секретаря        військового комісара Івано-Франківського обласного тереторіального центру комплектування та соціальної підтримки Марціса Б.С.
позивача         ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Ярмошука В. на рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2021 року ухвалине у складі судді Пастернак І.А. у м. Івано-Франківськ у справі за позовом  ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату, Івано-Франківської КЕЧ району про відновлення облікової житлової справи військовослужбовця та цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування, Івано-Франківської КЕЧ району про скасування рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14.01.2005 року про знятття з житлової черги; зобов`язання відновити чергу на житло та забезпечення житловим приміщенням з врахуванням членів сім”ї; стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2010 року  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , Івано-Франківської КЕЧ району про відновлення облікової житлової справи військовослужбовця та цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування, Івано-Франківської КЕЧ району про скасування рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14.01.2005 року про знятття з житлової черги; зобов`язання відновити чергу на житло та забезпечення житловим приміщенням з врахуванням членів сім”ї; стягнення судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1985р. по 2004 р. ОСОБА_1 проходив військову службу ЗСУ житлом не забезпечувався. Згідно довідки виданої головою ЖК військової частини № НОМЕР_1 позивач знаходився на черзі на отримання житлової площі в військовій частині (протокол №73 від 05.01.1993 року). У листопаді 1994 року став на квартирний облік в м. Івано-Франківську, у зв`язку із зміною місця служби. Згідно протоколу №16 засідання ЖК Івано-Франківського міського військового комісаріату від 08.10.2004 року його було поставлено на пільгову (позачергову) чергу на отримання (покращення) житла, враховуючи його термін перебування на загальній черзі на отримання житла. 09.11.2004 року позивача було звільнено у зв`язку з реформуванням ЗСУ із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок МО України. 09.11.2009 року позивачу стало відомо, що згідно книги Протоколів інв.№741, потоколом від 08.12.2004 року № 16, п.5, позивача та членів його сім`ї зараховано на квартирний облік, проте протоколом від 14.01.2005 року № 19, п.5, позивача з членами сім`ї знято з черги, з мотивацією про забезпеченість житлом його сім`ї більше ніж 8 кв.м. на одного члена сім`ї, що відповідає нормам житлового законодавства. На сьогоднішній день, позивач із сім`єю не перебувають на квартирному обліку. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив скасувати рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14 січня 2005 року про зняття ОСОБА_1  та членів сім`ї з житлової черги; зобов`язати відповідачів відновити ОСОБА_1  чергу на житло у відповідності до Протоколу № 73 від 05 січня 1993 року житлової комісії (про зарахування  на  квартирну  чергу) тавідповідносі до наказу начальника Військової служби правопорядку Збройних Сил України №16-ПМ від 09 листопада 2004 року (про звільнення із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок Міністерства Оборони України) з подальшим отриманням житла.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , Івано-Франківської КЕЧ району про відновлення облікової житлової справи військовослужбовця та цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування, Івано-Франківської КЕЧ району про скасування рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14.01.2005 року про знятття з житлової черги; зобов”язання відновити чергу на житло та забезпечення житловим приміщенням з врахуванням членів сім”ї; стягнення судових витрат задоволено частково.
Скасовано рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.01.2005 року в частині зняття старшого прапорщика Івано-Франківського зонального відділення ВСП ОСОБА_2 , який перебуває на квартирному обліку в загальній черзі з 03.02.95 року, на пільговій (позачерговій) на підставі «Положення про забезпечення жилою площою в ЗСУ» від 03.02.95 року складом сім”ї чотири особи.
Зобов`язано об`єднану житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 - поновити ОСОБА_2 у складі сім"ї чотири особи на черзі обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку з 03.02.95 року (загальна черга), пільгова (позачергова) на підставі «Положення про забезпечення жилою площою в ЗСУ» від 03.02.95 року.
Зобов`язано об`єднану житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 відновити особову житлову справу військовослужбовця ОСОБА_2 . 
В решті вимог позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду  Військовий комісар Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковник подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Зокрема, апелянт вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 (ОВК) з 31.10.2020 року переформований в Івано-Франківський обласний тереторіальний центр комплектування та соціальної політики (ТЦКСП), який є правонаступником Івано-Франківського ОВК. При розгляді та прийнятті рішення по справі суд першої інстанції не встановив належним чином правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі МВК), Івано-Франківського ОВК, об”єднаної житлової комісії Івано-Франківського ОВК, а також не виніс ухвалу про заміну сторони по справі на належного відповідача. Так, в рішенні суду першої інстанції згадуються сторони по справі як і ОВК, і ТЦКСП не встановивши при цьому належного відповідача та відносин правонаступництва. Разом з тим резолютивна частина рішення суду зобов”язує об”єднану житлову комісію ОВК (якої вже не існує) поновити позивача на квартирному обліку, на підставі нормативного акту, який втратив чинність в 2006 році. Зокрема, заявник після звільнення з лав Збройних Сил України був призваний для подальшого проходження служби до органів цивільного захисту Міністерства України з питань надзвичайних подій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, саме з цього відомства він був в 2010 році звільнений в запас, отримав пенсію за вислугу років та перебуває на пенсійному обліку. Разом з тим, позивач втратив зв”язок з Міністерством Оборони України, згідно ст 40 ЖК України пункт 3, втратив право на перебування на квартирному обліку при ОВК, підстав для поновлення на обліку немає.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник Військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковник Марціс Б.С.  підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.
ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги заперечив. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що права та інтереси позивача на забезпечення житлом були порушені та встановлено в судовому засіданні, що позивач не знав про рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14.01.2005 року про зняття ОСОБА_1 з членами його сім”ї з квартирного обліку, оскільки, жодних повідомлень — викликів на засідання комісії ні йому, ні членам його сім`ї не направлялось та жодних рішень прийнятих житловою комісією Івано-Франківського міського військового комісаріату позивач не отримував. Представниками відповідачів відповідних доказів до матеріалів справи, також, не долучено.
Ухвалене судом першої інстанції рішення повністю відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що позивач перебував на військовій службі у Збройних Силах України з 13 травня 1985 року до 30 листопада 2004 року (а.с.7, 11, 60-65, т.1).
Відповідно до витягу з послужного списку особової справи позивача від 27.08.2004 року був призваний на військову службу 13.05.1985 р.(т.1 а.с.7).
Як вбачається з копії витягу з протоколу №2 засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_2 від 29.01.1993 року було прийнято рішення про поставлення в чергу на отримання (покращення) житла, в загальну чергу з 5.01.1993 року під №47 військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_3 склад сім`ї 4 чоловік проживає по договору АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10). Що підтверджується довідкою від листопада 1994 року про те, що ОСОБА_1 перебував на черзі на отримання жилої площі у військовій частині НОМЕР_1 (Протокол №73 від 5.01.1993року)(т.3 а.с.106). Та рапортами ОСОБА_1 від 5.01.1993 року та листопада 1994 р.(т.3 а.с.107,108).
Як вбачається з довідки виданої в/ч НОМЕР_1 прапорщику ОСОБА_1 в тому, що він дійсно перебував на черзі на отримання житлової площі у військовій частині НОМЕР_1 (Протокол №73 від 5.01.1993р.)(т.1 а.с.118).
Відповідно до виписки з домової книги № НОМЕР_3 від листопада 1995 року про склад сім`ї встановлено, що позивач проживав за адресою по АДРЕСА_1 , житлова площа 44,2 кв.м. та проживав з членами сім`ї, всього 9 чоловік(т.1 а.с.8). Розмір забезпеченості житловою площею у спірній квартирі на одного проживаючого становив 4,9 кв.м.
Відповідно до довідки від березня 1996 р. про склад сім`ї позивача., встановлено, що сім`я ОСОБА_1 складала 4 особи(т.1 а.с.9).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 15.02.2002 р. ОСОБА_1 є співвласником вказаної квартири в рівних долях з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (т.1 а.с.83). Відповідно розмір забезпеченості житловою площею у спірній квартирі на одного проживаючого був менший за 8 кв.м., а саме 7,36 кв.м.
Як вбачається, з рапорту старшого прапорщика ОСОБА_1 від 4.11.03, звернення до начальника Івано-Франківського зонального відділення ВСП, клопоче перед житловою комісією Івано-Франківського військомату про постановку його та членів його сім`ї для забезпечення житлом склад сім`ї: дружина — ОСОБА_6 , сини — ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (т.3 а.с.103).
           Так, відповідно до протоколу №16 засідання житлової комісії Івано-Франківського МВК від 08.10.2004 року військовослужбовця (військовозобов`язаного) Івано-Франківського зонального відділення ВСП ст. пр-ка ОСОБА_1 1967 р.н. поновлено та поставлено на чергу на отримання (покращення) житла в загальну чергу з 03.02.95 року. В пільгову (позачергову) на підставі «Положення про забезпечення жилою площою в ЗСУ`від 3.02.95р. Склад сім`ї 4 чол., сім`я військовослужбовця ОСОБА_1 проживає в м.Івано-Франківськ. квартирі батьків дружини, житл. пл. 44,2 кв.м.(т.3 а.с.102).    
Згідно списку військовослужбовців, прийнятих на облік Івано-Франківським МВК для одержання житлової площі, позивача прийнято на відповідний облік на підставі протоколу засідання житлової комісії №16 від 8.10.04 р.(т.1 а.с.13).
Відповідно до витягу з наказу №16-ПМ від 09.11.2004 р. позивача звільнено у запас з військової служби у зв`язку з реформуванням ЗСУ, із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок МОУ(т.1 а.с.6).
Відповідно до п.1 витягу з протоколу №19 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.01.2005 р., п.5 Протоколу засідання ЖК МВК №16 від 08.10.2004 року відмінено, та знято із черги на отримання житла ст. прапорщика Івано-Франківського зонального відділення ВСП ОСОБА_1 з сім”єю в складі 4 чоловіки так як проживають в 3-х кімнатній квартирі з матір”ю дружини з житловою площею з 44,2 кв.м. (більше 8 кв.м. ж.пл. на 1 чоловіка)(т.1 а.с.15).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 виданого 07.03.2005 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с.84).
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 виданого на ім`я домовласникка ОСОБА_4 та  з 11.10.05 на підставі свідоцтва про право на спадщину домовласник ОСОБА_6 - позивач ОСОБА_1 був зареєстрований у вказаному житлі з 17.02.89(т.1 а.с.78-80).
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2005 р. ОСОБА_6 прийняла спадщину 1\6 частки квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 (т.1 а.с.85). Що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.12.2005 року(т. 1 а.с.86).
Згідно копії договору купівлі-продажу частки квартири від 08.09.2009 р. укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , остання набула у власність 1\6 частку квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.с.81). Що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.09.2009 року(т.1 а.с.82).
09.11.2009 року №12/693/В ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено ОСОБА_1 про те, що його та членів його сім`ї знято з обліку осіб, які потребують покращення житлових умов у зв`язку із забезпеченням житлом в межах встановленої законодавством норми житлової площі на особу. Тому, ОСОБА_1 зі складом сім”ї не перебуває на квартирному обліку(т.1 а.с.16).
Установлено, що рішення засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.01.2005 р. про зняття із черги на отримання житла ст. прапорщика Івано-Франківського зонального відділення ВСП Лизогуба В.Л. з сім”єю було прийнято ще до прийняття спадщини у вигляді частини спірної квартири  після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стало підставою для втрати позивачем можливості забезпечення його будь-яким іншим житлом. Даного висновку дійшов Вищий Спеціалізований Суд України від 02.11.2016 року у справі №0907/2-728/11(т.2 а.с.123-125).
Згідно довідки виданої Івано-Франківської КЕЧ району від 15.04.2015 року №11/490 встановлено, що за обліковими даними Івано-Франківського КЕЧ району у період з 2003 року  на день видачі довідки ОСОБА_1 та члени його сім”ї в списках осіб потребуючих поліпшення житлових умов не значаться. Перший примірник обліково-житлової справи ОСОБА_1 Івано-Франківсткій КЕЧ району по акту прийому-передачі, як це передбачено наказом МОУ №193 від 23.04.2007 року, не передавався, а відтак -відсутній, у зв”язку із чим житловою групою КЕЧ питання постановки позивача на квартирний облік ніколи не вирішувалось(т.1 а.с.201).
З копії книги обліку особових житлових справ ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 19.06.2003 року по 20.09.2006 року під №137 вбачається, що особова справа ОСОБА_1 знаходилась у Івано-Франківському міському військовому комісаріаті(т.2 а.с.64-66).
Згідно п.1 наказу Начальника Івано-Франківського гарнізону від 29.09.2014 року №20 внесено зміни до наказу по гарнізону від 31.03.2014 року №8 “Про розподіл службової та постійної жилої площі між військовими частинами в поточному році” п.4 викладено в редакції: Визначено перелік військових частин та установ. Які мають право на самостійне ведення квартирного обліку, згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.03.1998 року№3117.(т.2 а.с.78). 
Як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.05.2015 року №3102, встановлено, що у 2008 році була створена об`єднана житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 до складу якого увійшли черговики, які перебували на квартирному обліку у  Івано-Франківському МВК,  в тому числі: реформовані військові частини (А-1162, 22334, А-2021, А-1649, 2504, військовий склад 256 ВВЗ 124 ЦЗП), військова прокуратура, КЕЧ району, військова комендатура залізничної станції м. Івано-Франківська, А-1043(військова поліклініка), військова кафедра ІФНТУНГ, відділення ВСП. Відповідно до створеної ОЖК ОВК були передані книги протоколів засідань житлової комісії міського військомату за попередні роки та облікові житлові справи діючих та звільнених військовослужбовців, які станом на 2008 рік, перебували на квартирному обліку в Івано-Франківському гарнізоні. Перші примірники облікових житлових справ військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які прийняті на квартирний облік в Івано-Франківському гарнізоні зберігаються в КЕЧ району, копії облікових документів знаходяться в житлових комісіях військових частин. Військовому комісаріату були передані копії облікових житлових справ військовослужбовців. Обліково-житлові документи на ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили(т.1 а.с.219-221).
За таких обставин між сторонами вбачається спір у сфері житлових правовідносин, який регулюються нормами Житлового кодексу України, Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених Кабінетом міністрів Української PCP від 11 грудня 1984 року № 470, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, Інструкцією з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2007 року № 278.
Відповідно до п.1 ч.І ст. 34 Житлового кодексу України (далі ЖК), потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів України і Українською республіканською радою професійних спілок.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 40 ЖК громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до пп. 1 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених Постановою Ради Міністрів України і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.
Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до п. 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Дія п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3)звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4)подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п.30 Порядку).
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 17.03.2020 року у справі №487/5835/17, від 01.04.2020 року у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 року у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 року у справі №683/2198/18, від 16.12.2020 року у справі №748/122/20, провадження №61-9785св20.
П. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1.4 наведеної Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що права та інтереси позивача були порушені та установлено що позивач не знав про рішення житлової комісії Івано-Франківського міського військового комісаріату від 14.01.2005 року про зняття ОСОБА_1 з членами його сім”ї з квартирного обліку, оскільки, жодних повідомлень — викликів на засідання комісії ні йому, ні членам його сім`ї не направлялось та жодних рішень прийнятих житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував. Щодо позовної вимоги про забезпечення житловим приміщенням ОСОБА_1 з врахуванням членів сім”ї, то дана вимога на думку суду є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. 
Установлено, що після розформування житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та створення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 усі наявні документи, що стосувались забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями були передані до Івано-Франківського обласного військового комісаріату. У 2008 році до об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 були передані книги протоколів засідань житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередні роки та облікові житлові справи діючих та звільнених військовослужбовців, які станом на 2008 рік перебували на квартирному обліку в Івано-Франківському гарнізоні. Проте, обласному військовому комісаріату при передачі копій облікових житлових справ військовослужбовців обліково-житлові документи на громадянина ОСОБА_1 не передавались. Даний факт був встановлений постановою про закриття кримінального провадження від 18.03.2013 року у кримінальному провадженні № 42013090780000017 за заявою гр. ОСОБА_1 від 28.02.2013 року, яке зареєстроване у ЄРДР 12.03.2013 року. Облікова житлова справа ОСОБА_1 правомірно знищена у Івано-Франківському міському військовому комісаріаті після січня 2010 року встановленим порядком, за збігом терміну її зберігання. В Івано-Франківському міському військовому комісаріаті документів, які б свідчили про знищення облікової житлової справи громадянина ОСОБА_1 після січня 2010 року немає.
Суд  відхиляє доводи   апеляційної  скарги про те, що дружина позивача ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у вигляді частини спірної квартири, що свідчить про те, що позивач втратив підстави для забезпечення його будь- яким іншим житлом, оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 84, т. 1), тобто після прийняття оскаржуваного рішення засіданням житлової комісії Івано-Франківського МВК від 14 січня 2005 року (а.с. 73, т. 1).
Інші  доводи  апеляційної скаргизводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, розглянуто позовну заяву у відповідності до норм матеріального права, прийнято обґрунтоване рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для справи, тому підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не встановлено.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Ярмошука В. залишити без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено 11 травня 2022 року.

Судді:                                                        В.Д.Фединяк
Л.В.Василишин
О.В.Пнівчук