КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/1393/2022 
Справа № 753/1914/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
 
20 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Пономарьова М.М., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану захисником Пономарьовим Миколою Миколайовичем, на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року 
про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, 
про закриття провадження про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
 
встановив:
 
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2   за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції посилався на те, що згідно з протоколом серії ААД № 241003, 24.01.2022 о 13 год. 30 хв.   ОСОБА_2 ,  керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр-ту П. Григоренка, 43 в м. Києві, на вимогу дорожнього знаку «Рух прямо» здійснив поворот ліворуч, у зв`язку з чим сталося зіткнення з транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ААД № 241180, 24.01.2022 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 по пр-ту П. Григоренка, 43 в м. Києві, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з правого боку та скоїв зіткнення з ним, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що із дослідженої схеми ДТП, фотокарток місця ДТП вбачається, що транспортний засіб «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в зоні дії знаку «Рух прямо», де запроваджено обов`язковий напрямок руху, здійснив поворот ліворуч. Враховуючи пояснення водіїв - учасників ДТП, виходячи з напрямків руху автомобілів та їх розташування після зіткнення, характеру пошкоджень на обох автомобілях, суд дійшов висновку про порушення водієм транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 п. 8.4. «г» ПДР.  Тобто, у цій дорожньо-транспортній ситуації, виходячи з наданих в судовому засіданні пояснень та матеріалів справи, вбачається, що саме водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 8.4 «г». Правил дорожнього руху, а його дії знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Закриваючи провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої посилався на те, що в діях ОСОБА_1 невідповідностей п. 10.11. ПДР України, які б перебували б у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної події, відсутні, оскільки транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням рухався по смузі між місцями на паркувальному майданчику ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» за позначеннями, які вказують напрямок руху.
 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Пономарьов М.М.  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись її незаконність, необґрунтованість, порушення норм матеріального та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за невиконання дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» є неправомірним. В даному випадку знак 4.1 «Рух прямо» було встановлено, щоб відповідно до п. 10.6.2. ДСТУ 4100-2014 дозволити рух на найближчому перехрещенні проїзних частин у напрямку, зазначеному стрілкою на знаку. Найближчим таким перехрещенням є смуга руху, яка при заїзді на паркувальний майданчик примикає позаду зліва під кутом (виділена напрямним острівцем), й після проїзду цього перехрестя в декілька метрів, які складають ширину примикаючої смуги, дія знаку 4.1 «Рух прямо» закінчується. Таким чином, в даному випадку знак 4.1 «Рух прямо» забороняє саме поворот на ліво на смугу руху великого кола парковки, яка сходиться зі смугою заїзду на парковку в одну смугу, утворюючи в точці сходження (перетину) відповідне перехрестя.
 Отже, в даному випадку ні встановлений знак 4.1 «Рух прямо», ні горизонтальна розмітка, не забороняють автомобілю, який заїхав на територію паркувального майданчика, здійснити поворот ліворуч в напрямку паркувальних місць. Звертає увагу на те, що в момент ДТП ОСОБА_2 був позбавлений можливості керуватися горизонтальною розміткою, оскільки дорожнє покриття було покрито снігом, що зафіксовано в схемі місця ДТП (а.с. 10.) та нафотографії місця ДТП (а.с. 23). Відповідно до п. 8.5-1 ПДР України визначено, що дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки. Однак, в даному випадку такі знаки не були встановлені.
 Відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 127/12081/17 неналежна організація дорожнього руху не може бутипідставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності запорушення правил дорожнього руху. Таким чином, помилковим є висновок судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.4. «г» ПДР України. Також, безпідставним є твердження про те, що дії ОСОБА_2 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, оскільки не доведено жодними доказами, що зіткнення відбулось саме внаслідок повороту ліворуч зі смуги великого кола руху парковки.
Стверджує, що висновок судді суду першої інстанції про відсутність вини іншого учасника ДТП ОСОБА_1 - помилковий, оскільки в письмових поясненнях він визнав, що за умови, якби дорога була неслизька, то він би зупинив ТЗ і тим самим уникнув ДТП, що свідчить про порушення ним вимог п. п. 12.1. та 12.3. ПДР України. Висновки судді першої інстанції про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався по смузі між місцями на паркувальному майданчику ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» за позначеннями, які вказують напрямок руху, - безпідставні, оскільки не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах та суперечать матеріалам справи.  Фотографії, які надані ОСОБА_1 для означення існуючої розмітки, не можуть в даному випадку бути використані як доказ у справі, оскільки на момент ДТП всупереч п. 8.5-1 ПДР України така розмітка не була видимою через сніговий покрив та ожеледицю. 
Таким чином, в умовах існуючої дорожньої обстановки, а саме: відсутності видимості дорожньої розмітки, якою учасники дорожнього руху могли б керуватись, вони б мали діяти у відповідності до п. 10.11. ПДР України, згідно з яким визначено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку. В даному випадку, як слідує зі схеми ДТП, пояснень учасників, автомобіль ОСОБА_2 наближався праворуч по відношенню до напрямку руху автомобіля ОСОБА_1 , останній бачив автомобіль ОСОБА_2 та визнав, що міг загальмувати, однак не зробив цього, бо фактично не врахував дорожню обстановку і не вибрав безпечної швидкості в умовах засніженого та вкритого ожеледицею дорожнього покриття.
 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін. Вказує, що наявність знаку «Рух прямо» підтверджується протоколом серії ААД №241003, поясненнями водіїв - учасників ДТП, фотокартками з місця ДТП. Відповідно до Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 03.12.2009 року №1342 спеціально обладнаними майданчиками для паркування є майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху. Спеціально обладнані майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та розміткою. Згідно з п.8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою. В наданих суду поясненнях водій ОСОБА_2 не заперечував щодо наявності знаку «Рух прямо» і зміни ним напрямку руху ліворуч в зоні дії цього знаку. Крім того, ОСОБА_2 не оспорював правильність встановлення вказаного дорожнього знаку і його сприйняття, тому повинен був дотримуватися Правил. 
Вказує, що стосовно тверджень заявника апеляційної скарги про те, що знак «Рух прямо» було встановлено, щоб дозволити рух на найближчому перехрещенні проїзних частин у напрямку, зазначеному стрілкою на знаку і що після проїзду перехрестя в декілька метрів, які складають ширину примикаючої смуги, дія знаку закінчується , - таке твердження є надуманим і не відповідає Правилам дорожнього руху. За змістом п.33.4, п.п.4.1 ПДР дорожній знак «Рух прямо» не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі території, щодо повороту ліворуч - дозволу на здійснення такого повороту Правилами не передбачено. Крім того, на фотознімку, зробленому на момент вчинення ДТП, який є в матеріалах справи, чітко видно суцільну лінію білого кольору на повороті наліво, яку перетнув водій ОСОБА_2 , яка не є переривчастою, тобто в цьому місці не дозволяється перетинання суцільної лінії.
 
Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року, з огляду на те, що копію оскаржуваної постанови було отримано скаржником 03 травня 2022 року. 
Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено Дарницьким  районним судом м. Києва 26 квітня 2022 року за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 03 травня 2022 року, що підтверджується його розпискою, вчиненою на заяві про видачу копії постанови. 
Отже, в матеріалах справи відсутні дані на спростовування доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо дати отримання копії постанови суду та пропуску у зв`язку з цим строку на апеляційне оскарження.  
З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року.
 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат Пономарьов М.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
Іншій учасник ДТП ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги просив постанову суду залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним  стосовно ОСОБА_2 винність якого у порушенні ним п.п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі, за які настає відповідальність за ст. 124 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241003, 24.01.2022 о 13 год. 30 хв.   ОСОБА_2 ,  керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр-ту П. Григоренка, 43 в м. Києві, на вимогу дорожнього знаку «Рух прямо» здійснив поворот ліворуч, у зв`язку з чим сталося зіткнення з транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ААД № 241180, 24.01.2022 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 по пр-ту П. Григоренка, 43 в м. Києві, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з правого боку та скоїв зіткнення з ним, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
На  схемі огляду місця дорожньо-транспортної події від 24 січня 2022 року (а.с. 10) зафіксовано місце події та локалізація пошкоджень на транспортних засобах, зокрема, на автомобілі «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_2 , наявні пошкодження у виді: передній бампер, решітка, радіатор, кришка капоту, передня права фара, передній денний ходовий ліхтар, переднє праве крило. На автомобілі «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , наявні пошкодження у виді:  передній бампер, передня ліва фара, передня ліва протитуманна фара, переднє ліве крило, водійські двері. 
Учасники дорожньо-транспортної пригоди, при складанні вказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди, не заперечували правильності відображення механічних пошкоджень транспортних засобів та їх локалізацію, що засвідчили власноручними підписами.
Відповідно до пояснень від 24 січня 2022 року, складених на місці ДТП, ОСОБА_2 зазначив, що 24.01.2022 року о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Григоренка, заїхав на паркувальну площадку супермаркету «Метро». Рухаючись прямо, побачив зліва автомобіль «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у напрямку на його автомобіль. Він почав вивертати руль вправо, але водій іншого автомобіля (вказаного вище) не змінював напрямку і швидкості руху. Його зусиль для того, щоб відвернути зіткнення виявилось замало.
Відповідно до пояснень від 24 січня 2022 року, складених на місці ДТП, ОСОБА_3 зазначив, що 24.01.2022 о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Григоренка, 43 (територія парковки), рухався по малому колу парковки з швидкістю 5 - 6 км за годину. З правого боку з великого кола рухався транспортний засіб  «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , і повернув на мале коло (іншу смугу) судячи з розмітки, хоча повинен був рухатись прямо, як вказує розмітка парковки. Порушив вимоги існуючої розмітки, здійснив ДТП. Якби дорога була неслизька, він ( ОСОБА_3 ) зупинив би транспортний засіб  і тим самим уник ДТП. Просить уважно розглянути вимоги існуючої розмітки при виявленні винного в даному ДТП.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Згідно з п. 2, 4, 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342 Про затвердження Правил паркування транспортних засобів дія цих Правил поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування, а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики.
Спеціально обладнаними майданчиками для паркування є майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.
Спеціально обладнані майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та розміткою.
Згідно з п.8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до п. 8.4 «г» ПДР України, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Пунктом 10.11 ПДР України визначено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.
При цьому аварійна ситуація створюється тим учасником руху, який своїми діями, що не відповідають вимогам ПДР України позбавляє себе, або водія іншого транспортного засобу технічної можливості попередити ДТП. 
Тобто склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП  наявний у тому разі, коли відповідне порушення пунктів ПДР України водієм транспортного засобу призвело до наслідків у вигляді пошкоджень транспортних засобів, тощо.
 
Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що подія адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП  та вина ОСОБА_2 у його вчиненні  підтверджується дослідженими судом доказами,  а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 241003 від 24.01.2022 року, схемою ДТП, механізмом і характером механічних пошкоджень транспортних засобів, поясненнями іншого учасника ОСОБА_1 та фотознімками.
Проаналізувавши сукупність досліджених доказів, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в зоні дії знаку «Рух прямо» здійснив поворот ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Отже, висновок судді про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Також є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1   не встановлено невідповідностей п. 10.11. ПДР України, які б перебували б у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної події, адже транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням рухався по смузі між місцями на паркувальному майданчику ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» за позначеннями, які вказують напрямок руху.
Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку, встановлений знак 4.1 «Рух прямо», та горизонтальна розмітка, не забороняють автомобілю, який заїхав на територію паркувального майданчика, здійснити поворот ліворуч в напрямку паркувальних місць, є необґрунтованими та такими, що не відповідають Правилам дорожнього руху України.
З матеріалів провадження встановлено та не оспорюється учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що при в`їзді на паркувальний майданчик встановлено дорожній знак «Рух прямо». 
Відповідно до п. 8.4 «г» ПДР України, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Згідно з п.33.4, п.п.4.1 ПДР України, знак дозволяє лише рух прямо. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений. Якщо знак встановлено на початку дороги або за перехрестям, його дія поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території. 
Тобто, за даною нормою ПДР України, дорожній знак «Рух прямо» не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі території, проте повороту ліворуч (дозволу на здійснення такого повороту) не передбачено Правилами дорожнього руху України.
Отже, в даному випадку, здійснювати поворот ліворуч в напрямку паркувальних місць та перетинати суцільну лінію не дозволяється.
Крім того, на фотознімку, зробленому на момент вчинення ДТП, видно суцільну лінію білого кольору на повороті наліво, яку перетнув водій ОСОБА_2 , яка не є переривчастою,  а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. 
Посилання скаржника про те, що фотографії, які надані ОСОБА_1 , не можуть в даному випадку бути використані як доказ у справі, оскільки на момент ДТП така розмітка не була видимою через сніговий покрив та ожеледицю, є безпідставними, оскільки з наданого фотознімку, на якому також відображені автомобілі «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1   та Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП,  чітко вбачається наявність суцільної смуги ( а.с. 23).
Доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 мав дотриматись вимог п. 10.11 ПДР, як і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє,  виходячи з наступного. Відповідно до вимог цього пункту ПДР дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку у разі, коли траєкторії руху перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими правилами. 
Відповідно до матеріалів провадження, ДТП відбулася на парковці автомобілів біля торгового центру, що являє собою прилеглу територію, на якій черговість проїзду не обумовлена вимогами ПДР України. В таких випадках  відповідно до п. 10.11 ПДР водії повинні надавати перевагу в русі водію, чий транспортний засіб наближається до перетину траєкторій руху з правого боку.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, дорожній знак «Рух прямо», виконання якого учасниками дорожнього руху є обов`язковим,  на вказаному паркувальному майданчику і  встановлено для того, щоб траєкторії руху автомобілів, які заїжджають на паркувальний майданчик, не перетинались. 
Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що саме невиконання водієм ОСОБА_2 вимог знаку «Рух прямо» призвело до даної ДТП.
Доводи апеляційної скарги про те, що в письмових поясненнях ОСОБА_1 визнав, що за умови, якби дорога була неслизька, то він би зупинив ТЗ і тим самим уникнув ДТП, що свідчить про порушення ним вимог п. п. 12.1. та 12.3. ПДР України, є безпідставними, оскільки автомобіль під його керуванням рухався з дотриманням Правил дорожнього руху.
Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються сукупністю вище зазначених доказів, адже саме порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.4 «г» ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали  у виді пошкодження транспортних засобів, адже саме водій ОСОБА_2 мав можливість запобігти зіткненню, дотримуючись вимог п. 8.4 «г» ПДР України «Рух прямо».
 Згідно з п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Отже, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУаАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не вбачається.
Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови і закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2  у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2  задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
 
Клопотання захисника ОСОБА_2 - Пономарьова Миколи  Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. 
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року. 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 , подану захисником Пономарьовим Миколою Миколайовичем, - залишити без задоволення. 
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                                Т.І. Ящук