УХВАЛА

01 червня 2022 року 
м. Київ
справа №440/6017/21
адміністративне провадження №К/9901/43174/21

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Рибачука А.І.,
суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Єзерова А.А., Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,    Мороз Л.Л., Стародуба О.П., Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,            Шарапи В.М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 440/6017/21
за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,  провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021, ухвалене у складі головуючого судді Ясиновського І.Г.
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Калиновського В.А., суддів Мінаєвої О.М., Кононенко З.О.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 08.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: 
визнати протиправними дії Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови йому у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                      (далі – ГУ ПФУ) оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2021; 
зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до ГУ ПФУ довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2021 у відповідності до вимог статей  43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-ХІІ) з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова № 704) щодо визначення посадових окладів і окладів за військовими званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 основного розміру його пенсії. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував посиланням на те, що він є військовим пенсіонером, з 07.11.2019 отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону №2262-ХІІ. У зв`язку з визнанням протиправними та скасуванням пунктів 1, 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – постанова № 103), та відповідно відновленням попередньої редакції пункту 4 постанови №704 та пункту 5 і додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі – Порядок № 45), він звернувся до відповідача із заявою про оформлення та направлення до ГУ ПФУ нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови №704 станом на 01.01.2021 з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт. Однак, відповідач повідомив про відсутність підстав для оформлення нової довідки, що, на переконання позивача, порушує його право на належне соціальне забезпечення.
2. Полтавський  окружний адміністративний суд рішенням від 29.07.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021, відмовив у задоволенні позовних вимог. 
3. 22.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021, ухвалити нове – про задоволення позовних вимог.  
4. Верховний Суд ухвалою від 13.12.2021 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. Здійснюючи попередній розгляд справи № 440/6017/21 (касаційне провадження                 № К/9901/43174/21) колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для передачі її на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав з підстав, наведених у частині першій статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
6. Ухвалою судді Верховного Суду від 25.05.2022 призначено справу до розгляду Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав в порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
7. Так, відповідно до частини першої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.
8. Колегія суддів передаючи цю справу на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав виходила із того, що  Верховний Суд вже розглядав справу № 480/5498/20  (касаційне провадження №К/9901/14878/21) з подібними правовідносинами та вважала необхідним відступити від висновків, викладених у ній щодо застосування положень пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови № 704 у правовідносинах, які виникли після 29.01.2020.
9. Разом з цим, Судова палата зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
10. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
11. Так,  у справі  № 480/5496/20 в результаті касаційного перегляду якої Верховним Судом було ухвалено постанову від 10.09.2021 спір виник, зокрема щодо бездіяльності  Головного управління ДФС у Сумській області щодо відмови в підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 1 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови         № 704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020.
12. Натомість, у справі, яка розглядається спір виник у зв`язку з  відмовою відповідача  підготувати і надати до ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021  у відповідності до вимог статей  43 і 63 Закону №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови №704 щодо визначення посадових окладів і окладів за військовими званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 основного розміру його пенсії.
13. Аналіз спірних правовідносин у справі № 480/5496/20, у якій  Верховним Судом ухвалено постанову від 10.09.2021 та висловлено відповідний правовий висновок,  свідчать про те, що позовні вимоги у цій справі відмінні у порівнянні із справою, яка розглядається.
14. Наведене вище свідчить про недоцільність розгляду цієї справи Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у зв`язку із чим вона підлягає поверненню відповідній колегії Касаційного адміністративного  суду. 
Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,  

УХВАЛИВ:
Справу № 440/6017/21 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – повернути на розгляд відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	 	 	А.І. Рибачук  	
судді: 	 	Я.О. Берназюк	 	А.Ю. Бучик	
 	 	А.А. Єзеров 	 	Н.В. Коваленко	
 	 	В.М. Кравчук	 	Л.Л. Мороз	
 	 	О.П. Стародуб	 	С.Г. Стеценко	
 	 	Т.Г. Стрелець	 	Л.В. Тацій	
 	 	С.М. Чиркін	 	В.М. Шарапа