ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року 
м. Черкаси   

Справа № 698/169/21		
Провадження № 22-ц/821/820/22		
категорія: на ухвалу                               	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г. 
суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.
секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
заявник (позивач): ОСОБА_1 
представник заявника (позивача): адвокат Мамедов Андрій Вагіфович
відповідачі: Катеринопільська селищна рада Черкаської області, Виконавчий комітет Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області
третя особа: ОСОБА_2 
представник третьої особи: адвокат Замковенко Владислав Михайлович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2022 року про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Катеринопільської селищної ради Черкаської області, Виконавчого комітету Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року до Катеринопільського районного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Катеринопільської селищної ради Черкаської області, Виконавчого комітету Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області, третя особа: ОСОБА_2 , про скасування рішення органу місцевого самоврядування.
В ході розгляду справи, 22 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 – адвокат Мамедов Андрій Вагіфович подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і в Державному земельному кадастрі арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 7122286500:02:001:0099 з метою унеможливлення відчуження третіми особами цієї земельної ділянки до винесення судом рішення по справі.
Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2022 року заяву представника позивача адвоката Мамедова А.В. про забезпечення позову задоволено.
Забезпечено позов шляхом накладення арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку з кадастровим номером 7122286500:02:001:0099 до розгляду справи по суті.
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернулася до Черкаського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду 1 інстанції та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви представника позивача адвоката Мамедова А.В. про забезпечення позову відмовити повністю.
Стверджує, що ухвала суду 1 інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування. Вказує, що позивач звернувся до суду з позовною заявою немайнового характеру, проте заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що була задоволена судом 1 інстанції, відповідає виключно позовним вимогам майнового характеру, що не є спів мірним із заявленими позовними вимогами.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Отже, арешт може бути накладено лише на майно, яке належить на праві власності відповідачу.
Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з  урахуванням  доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,  пересвідчитися,  зокрема,  в тому, що між сторонами дійсно виник  спір  та  існує  реальна  загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних  вимог,  дані  про  особу  відповідача,  а  також відповідність виду забезпечення позову,  який просить  застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Крім того, п. 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснення, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.
Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору (позову, що забезпечується) є скасування рішення органу місцевого самоврядування.
У зв`язку з цим представник позивача – адвокат Мамедов А.В., звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, просить забезпечити позов шляхом накладення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і в Державному земельному кадастрі арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 7122286500:02:001:0099 з метою унеможливлення відчуження третіми особами цієї земельної ділянки до винесення судом рішення по справі №698/168/21.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, на момент звернення з заявою про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на майно, яке належить на праві власності іншій особі, яка не є відповідачем у справі, а саме ОСОБА_3 (а.с. 158-159), що суперечить вимогам пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, яка передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Таким чином, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не з`ясував, коло осіб, які є власниками спірної земельної ділянки, не встановив таким чином коло осіб, права яких може бути порушено при вчиненні такої процесуальної дії, внаслідок чого було порушено норми процесуального права та права особи, яка не залучалася до участі у розгляді справи, а саме,   ОСОБА_3 .
Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
З огляду на те, що оскаржуваною ухвалою було вирішено права та інтереси   ОСОБА_3 на земельну ділянку, який не приймав участь у справі, колегія суддів  приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в силу ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2022 року про забезпечення позову скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви представника позивача адвоката Мамедова А.В. про забезпечення позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови складено 20 липня 2022 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді: Л.І. Василенко

О.В. Карпенко